235 



Na přírodopisci jcsl dflvodnó ukázati , čím to jest, íe bývá první i poslední 

 Celý rhizom (obr. 7.) až na nojzazší stínoný konec, poznenáhla odumirajíci, jest vý- 

 sledek tohoto roku. Až po a, kdež byla první konefná lodyha, jest první osa I, do 

 lodyhy b druhá osa I', povstalá v paždí lupenu x, do c třetí osa 1". Tato má čerstvé 

 listy L, v paždí dnilióho lupenu zdola L* ale stojí lupeny L' osy čtvrté, teprv kvésti 

 mající. Máme ledy čtyři květné generace, do konce mésíce června toliko, do konce 

 roku ale je,ště hezký počet jich přibude, čímž se vysvětluje dlouhá kvčtni doba chu- 

 dobky. Skrze pupeny vedlejší, jako jest p, zase se silně rozvětvuje a konečně roz- 

 množuje, nebof tyto pupeny vyrostou na příítí rok u pobočné větve rhizomové, kteréž 

 odumřením letošního rhizomu se oddělí, tak že z jedné letošní rostliny povstati může 

 na přes rok společnost tolika rostlin, kolikráte ona letos kvetla. Větev v jest povstalá 

 z liikéhoto vedlejšího pupenu. 



Také petrklíč jarní (Primula) tvořívá často více generací v jednom roce jako 

 chudobka, avšak tylo tak rychle po sobě následují, že skoro zároveň kvetou v hustém 

 mohutném trsu, a obmezené jarní dnby květní valně neprodlužují. Stává se také 

 u některých jarních rostlin, že pupen pro přišlí rok v příznivých okolnostech na pod- 

 zim téhož roku se vyvine v květnou lodyhu jako u koniklece (Pulsatilla), a tím náhodně 

 cyklus sviij dvakrát v roce opakuje. 



Jestliže u chudobky roční přírostky z vedlejších pupenfl se osamostattíují, zů- 

 stávají tytéž na rhizomu kopylníka lesního (Asarum europaeum) často dlouho ve spo- 



(Obr. 7.) 



Rhizom chudobky (^Bellis percnnis). 



