238 



a jedním dluuze slřenkalýin lupenem L, v jehož paždí pupen (p") sedí. Střenek len 

 je dutý, na zpodu jeho dutiny pak sedí konečný pupen, jenž příštím rokem zase nižní 

 listy, ale již jen 3 a zpodní list vyvine, jehož zvadlý střenek na obr. viděli. Na obraze 

 rliizom v Iřetím roce ponejprv kvete, na zpodu jeho jsou 2 N, pak vystoupá lodyha 

 obyčejné 21upenná s konečným hroznem, v paždí vyššího N ale jest nyní nahražovací 

 pupen. ■ Od té doby objevuje se pravideliié střídání, po lodyze za rok povstanou 3N 

 a zpodní lupen, o rok později zase 2N a lodyha, a sice jsou lupeny i lodyhy pozdějšíth 

 let vždy větší a mocnější. Obr. 8b představuje rhizom, jenž třikrále kvetl, v celku 

 v osmém roku stojí. I, I', I", I'" jsou po sobě následující generace, čtenář může sám 

 dle udaného pravidla léta spočísti. Živolní cyklus dvouleiý mohli bychom dle útvarů 

 listních následující formulí zevrubné popsati : 'JJÍJ' - ^ n a (.i-i) l v, n v. in kv „ei,j,f 



1. rok 2. rok 



rostlina je skrze kvěly Irojosá. Pohlédněme ještě na výběžky I'. V léraž roce, když 

 poměrně hlavní rhizom první zpodní lupen vytvoří, vyvine se nejhořejší výběžek, 

 v druhém roce následuje druhý dolejší, jenž v obrazu celý vykreslen jest, v třetím 

 roce pak tento výběžek první zpodní lupen a již zase výběžek I" ze sebe vysýláj 

 Poněvadž rhizom i větve jeho od zadu brzy umírají, zakládá tím každý výběžek rost- 

 linu o sobě, takto se májový květ za několik let široko rozlizá. Pupeny, z nichž 

 výběžkovilé vělve povstávají, mohly by se pro rozdíl od nahražovacích pupenů nazvati 

 rozmnožovacími. 



Vůbec ale potřebují podzemní výběžky, z pupenů rozmnožovacích povstalé, dvou- 

 letou periodu k vyvození květů i při takových rostlinách, kde nahražovací pupen bud 

 jednoletý cyklus má, bud žádného nestává, jak při žlulenniku (Chrysoplenium), pod- 

 bělu (Tussilago). Rhizom podbělu menšího neb devětsilu (Tussilago Farfara) má 

 ještě tu zvláštnost, že lupeny v prvním roce svého cyklu tvoří později na léto, květní 

 stvoly druhého roku ale velmi časně z jara se vyvinují. Nejdřív výběžkovilé se plaze, 

 nese nevysoké, skoro trojhrané, těsně přilehající N olivové barvy, potom na zkráce- 

 ných článkách osních v prvním roce 



(Obr. 10.) 



Tussilago Farfara. I vjbežkovitý rhizom a koneč- 

 ným květním stvolem, I' poboční atvoly, již po odkvětu 

 a velmi protUoužent-, (V) vedlejší osa 6 nižními listy N 

 p iBfiiy L. 



střenkaté, vezpod běloplstnalé lupeny. 

 Na obraze, jenž dvouletý rhizom uka- 

 zuje, jsou nižní listy a lupeny již opa- 

 dlé, avšak na letošním výběžku 1' z 

 paždí nejvyššího N se nacházejí N' a 

 L'. V paždí oněch lupenů založené 

 pupeny, jejichž síly nahoru ubývá, vy- 

 vinují se v druhém roce ve květné 

 stvoly, tak jako sám konec osy I Listy 

 na těch stvolech jsou sice šupinité, řa- 

 píkové, jako nižní listy, avšak jsou vyšší, 

 volné, žlutavé, vejčité. Když odkvetly 

 stvoly na hlavním poměrné rhizomu, 

 pak teprv lupeny výběžků se vyvinuji. 

 Nahražovacího pupenu jako při Majan- 

 Iheraum není zde, a tudíž část z krát- 

 kých článkův brzy bez náhrady zahyne. 

 Nalezl jsem laké jeden exemplář, kde 



