239 



koneíný pupen nad lupeny nevyrosil druhým rokem v květný slvol, njbrž opěl delšími 

 i^lánky s nižními iisly so položil, ha opěl lupeny vytvořil. Ziiroveíi bylo pod první 

 hliivkou lupenů více výběžku nad sehou vyvinulo, ěimž rhizoni tak seslaben byl, že 

 pi-edběžný Ivar lupenii zno\a opakoval; v loni roce jen jedním pobočním slvo- 

 lem kvetl. 



Pozorného čtenáře neušlo, že mezi dvouletým cyklem osy z nahražovaciho pu- 

 penu jako u Majanlhemum povstalé a límže osy z pupenu rozmnožovacího vzešlé předce 

 rozdíl jest. Neboř nahražovací pupen vyvinuje se leprv druhého roku, a třetí rok 

 teprv květe, kdežto výběžky již v tomtéž roce vyrůstají a první ě.isl svého cyklu 

 odbývají, vo kterémž předchozí generace květe, tudíž trs sám předce každým rokem 

 květy tvoří. 



Jestliže se vždy loliko jeden pupen nahražovací vyvinuje a části rhizomu od 

 více let pohromadě zůstávají, nalézáme pak sounoží jednoměrná neb řelězovilá, jako 

 u Listery, Bellis, Hieracium ald.; zbytky různých let, nepočítaje náhodné rozvětvení 

 z vedlejších pupenů, v jedné řadě jako články řetězu za sebou leží. Jiná sounoží mají 

 více nahražovacích pupenův, na př. dva z paždí vstřícných listův, vespolek úhel ně- 

 jaký tvořících a tudy na rozličné strany se rozcházejících, které, když u větve se vyvinou, 

 vícestranné rozvětvené sounoží tvoří, pročež je mnohosraěrným neb paprsčeným na- 

 zývám. Jeden z nejjednodušších příkladů toho druhu jest rhizom bažanky lesní 

 (Mercurialis perennis) obr. H. Listy její jsou vesměs po dvou vstřícné, a lak i první 

 dva šupinovité nižní listy N, kteréž zcela na zpodu každé letošní osy sedí, majíce 

 v paždí svém po jednom pupenu nahražovacím. Když letošní lo- 

 (Obr. 11.) jy|,g j,j ijg malou část nad N zhyne, vyvinou se příštím rokem 



z pupenů jejích dvě lodyhy, také tak ustrojené. Příštím rokem vy- 

 vinuly by se čtyři lodyhy z pupenův lěchto lodyh ald Lodyhy ty 

 na rozličné strany se rozcházejí, nebo položím-Ii plochu skrze 

 loňskou lodyhu a dvě letošní, taktéž plochy skrze letošní a její 

 pupeny , tedy tvoří onano s těmito rovné úhly a tak povstává 

 po více letech rhizom velmi zapletený a hustě klubkalý, protože 

 články pod N velmi krátké jsou. — Podobné rhizomy jsou od Yin- 

 Morenriaiis pc.cn- ce|(,xicum ofllcínale, Galeobdolon luteum, Orobus vernus, niger 



ni8, rliizom I přcil- . . . . ...,,. .o , - - i_ 



1 ■ ká ri ň k(5 ^ J' J*^" J^"" P*"" ^"'^ niznich listův a nabrazovacich pupenův 



1" letoSní,' p letošní 'rochu složitější. 



pupeny nahrniovací. Sub I posud popisované spůsoby rhizomů mnji Jednu povahu 



společnou a sice tuto. Podzemní osa jest loliko nějaká část první osy, kteráž sama 

 co lodyha kvělonosná (u Asarum co stopka květní) nad zem vystoupá, a když odumře 

 lato, nahradí jí nová generace z pupenu podzemního dílu vynikající. V blízkém po- 

 dobenství: otec zplozuje syna, len vnuka, tento pravnuka ald. v dlouhé řadě posloup- 

 ných pokolení. 



n. Podslalně od onoho druhu rhizomů rozdílné jsou rhizomy, spůsobené celé 

 osou, nad zemí nijak neb málo jen se pozdvihující. Taková osa vychází v pupen, 

 jenž nikdy květu nevytvoří, nýbrž toliko rhizom ročně prodlužuje. Květní lodyhy neb 

 stopky vynikají ale pobočné z paždí jeho listů co druhé generace, i abychom v prvé 

 začatém porovnání dokončili, lenlýž otec neustále stárnaucí ročně novým polomkůni 

 původ dává. 



