242 



dlouze slřenkalé trojené lupeny L, kteréž po dvou létech od tlustého zpodku rovnou 

 plocliou se oddělují. Z paždi lupenfiv i nižních listův vynikají místem opět nifilé vý- 

 běžky r. Z jara vždy povstávají lupeny, zatím co z paždí předcházejících nižních 

 listů, loni na podzim tvořených, letos kvěiní stopky II vynikají. 



Kterému rhizomu schází vlastnost z rozmnožovacích pupenů výběžky vyvinovali, 

 na tem pak vyskytují se obyčejně pupeny rhizom rozvětvující a vedlejším pupenům na 

 rhizomech prvního spůsobu se rovnající, na př. u Viola hirta, Tormenlilla a m. j. 



Druhy velikého pokolení ostiic (Carex) mají z většího dilu rhizomy mezi prv- 

 nějši se řadící, některé ale také rhizomy celoosné. Povšimnutí hodný jest rhizom takový 

 od obecné ostřice Schrebrovy, jenž trsovitě rozvětven široko se plazí. Onf nese samé 

 toliko nižní listy, jest ale tím znamenitý, že osy II, květní lodyhy (stébla), toliko z ne- 

 vyvinutých článků zpodu svého, kdež na předcházející ose povstal, vypoušlí, v dalším 



(Obr. 15.) 



Carcx Sclirebcri. 



běhu ale nejprv po jednom, pak pravidelně vždy po 3— 4 článkách prodloužených ve- 

 dlejší větve 1" žene, kteréž taktéž jen na ncjdolejší části lodyhy 11' vysýlaji ald. Ta- 

 kový svazek lodyh ze zpodu osy jedné déle květe než jeden rok, tak že dolejší 11 už 

 loni kvetly a letos některé čerstvé výhonky ze svých nižních listů měly, hořejší H ale 

 letos kvetly. 



Objasněním těch několika rozličných tvarův vykreslil Jsem hlavní rozmanitost 

 os podzemních našich rostlin. Vysvítá z něho již, že tyto nevšímané, zanedbané, od 

 nevědomých jménem -kořeny" odbývané základní tvary v ne menší míře seznání za- 

 sluhuji, nežli nadzemní rostliny, pyšně ve vzduch a světlo se vypýnající a barvo- 

 leskem i lepotou forem stranné zálibě hovící. Cím základy jsou pěknému stavení, tím 

 rhizomy bylinám, anobrž jeftě \icc, je'ikož samy pohyblivé a proměnám životním po- 

 drobené, pohyblivost života vzdušné rostliny podmiňuji. Ještě zbývá, na trvání roč- 

 ních plodin na podzemních osách zřetel v celosti obrátiti. Rostliny se mají v tom 

 ohledu na trojí spůsob. 



1. Jednou totiž odlučují se nové roční výtvory naprosto od osy, z níž povstaly, 

 i vyživují se samostatně vedlejšími kořínky, kteréž hned ve spojení s původní osou 

 byly vyhnaly. Stará osa pak buďto (a) již v pr\ním roce zcela zahyne, aneb (b) dále 



