243 



vylťviívii. — (t. Tak žije Atluxa, od niž ^/.(ly jenom vjlvory judiiolio mku nalezeny 

 bývají, osa I tedy v samé roíní íáslky rozpadlsi jest; takléž Oxalis stricta, jejiž ma- 

 sitý, dužný riiizom v koncřnou lodylin vystoupá, z šii|iinalýeli nižních listťl ale se rnz- 

 vĚtvuje ; když zaliynula celá letoSni osa, zbývají na přes rok jen viílve rhizomn co 

 samostatné rostliny "> Zvlášf rhizomy křehké, masité, spíše takové zhoubě podléhají, 

 úplnému rozdrobení roíních řástecii vzdorovali nemohouce. — h. Od trvalé osy od- 

 lučují se vítvc, nejvíce zprvu tenké výbcžkovilé, pak hustěji článkované lim, že 

 tenké články ze zadu uhnijí, když pod shloučeiiými články vyniklé kořínky novou rost- 

 linu již náležitě zbczpcíily. Na příklad jesl jahodnik. 



2. Novdtvořcné podzemní částky zůstávají ve spojení s výtvory od více před- 

 cházejících lei a bývají zárovcíi od nich vyživovány. Prvotní kořen ale po jistém počtu 

 let zahyne a po nčm i ročníky dřevnější ponenáliln v stejné míře zetlivají, v jaké 

 z předu ročníků přibývá. Mnohost souvisících ročníků není sice podrobné určitá, předce 

 však pro každý druh jistých hranic se drží. Věl.šina rhizomův takto vegeluje, z uve- 

 dených jsou to ; Asarum, Listcra, Paris atd. 



3. V jistém spůsubu nejdokonalejší, ku kmenům stromovitých rostlin přechod 

 činící rhizomy jsou ty, které již nižádné zlráty od zadu netrpí, aniž prvotního kořene 

 pozbývají. Všecky nové výtvary nabývají potravy a látky k novotvořcní od tloustnou- 

 cího kořene prvotního a předcházejících ročnikův , kteréž uvnilř jako stromy dřevnalí 

 a u dicotyledonův nasazovanými vrstvami ztloustají. Sem náleží viola (obr. 2.), mnohé 

 .okoličnaté: Bupleurum falcatum, Eryngium campestre atd.. pak Pulsalilla pratensis> 



Silenc inflata, Hyperirum perloralum a m. j. **). 



Kromě trvání částí ročních jesl ještě .<působ vyživování rhizoniu pozorování 

 hodný. Již bylo řečeno, čím rostliny v oněch třech spňsobech trvaní vyživovány bý- 

 vají : že roční částky osamotnulé vlastními, již hotovými kořínky, částky ve spojení 

 s více dřevnějšími ročníky těmi samými potravy nabývají, třetí shluk rhizomů prvotním 

 kořenem potravu vssáti může. Rozdílné ode všech posud dotčených rhizomů jsou 

 i rhizomy takové, jejichž nově tvořené částky v jisté době nijak z zevnitřka skrze 

 kořeny potravou opatřovány býti nemohou, a tudíž jim v některé morfolosicky určité 

 části rostlinné zásoba potravní látky na len čas k výživě uložena jest. Nemožnost 

 jinakého vyživení leží unich v lom, že budto a) útvary nové se odloučí od výtvarů pře- 

 dešlého roku, aniž ješlě ústroji schopnými k přijímání potravy ze vnějška, to jest 

 mrcásky kořenovými nadány jsou, aneb b) nové útvary, nemající ješlě výživných ko- 

 řínků, jsou sice v ústrojném spojení s ročníky předešlými, ale na těchto kořínky na 



*) KUční rostlina tn-á dvé lota, v druhem roce docela v dclcc se vyvine a rozvětvi i květy nese. Vělve z ncj- 

 zpodnějJícli (loňských) jejích listu nesou na dolejší části nižní listy, z jejichž ncjdolcjších vyrůettgí 

 masitd výběžky s nižními listy. Ty to jsou, kteréž se oddělí, do země co rhizomy zaryjí, a jimiž 

 trs po zahynutí klíční rostliny pak dále se rozmnožuje. 



'*) Poněvadž zde, kde o rhizomcch jednáno, samé mnoholeté byliny před rukama mánie, nebude od 

 místa, připomenouti, že jsou také byliny bez rhizomů, kteréž v každém ohledu jako křovité rostliny 

 se chovají, mohouce leda pro menší trvanlivost a mocnost os a vůbec pro menší rozměrj- od keřů 

 býti lišeny. Mám na zřeteli na př. mateří doušku (Thymus) a chmerek (Sclcr.inthns perenni.s). To- 

 liko trvalý kořen v zemi vězí a eelá osní soustava nad zem jest povznesena; z os neumírá nic ji- 

 ného nežli konce, pokud koneřné květy neb květenství nesly, tedy zcela jako u keřúv, a taktéž pod 

 těmi kunci, z nailziinných pupenů nové generace větví roíné vyrůstají. 



16* 



