252 



středně na chřtánu aneb na krátké, široké a blánovité prfldošnici. Stěny vaku tohoto 

 jsou hladké a beze vší stopy buněk plícních. Po stěnách rozvětvuji se cévy plícní, 

 přivádějice krev venosni a odvádějíce okysličenou arteriosní. Jednoduché tyto plíce 

 mohou se považovati za jedinou plícni buňku ssavčí nad miru zvětšenou. 



Jdeine-li o krok dále , potkáme se u mloků a žab též s jednoduchými vaky 

 plícními, bez rozvětvení průdušnic, a na vnitřní straně stěny plícní vystupují již kolmé 

 přehrádky, tvoříce veliké bufiky, obyčejně mnohohrané a některé menší v sobě chova- 

 jící. Uprostřed vaku však nalézá se ještě veliká dutina, do níž buňky se otvírají. 



Obraz 4. představuje plíce žabí. 



(Obr. 4.) 



Pravé jsou nafouknuty a celé, a viděti na povrchu jejich stěny buněk prosvítat. 

 Levé plíce jsou rozříznuty, aby viděti bylo buňky po stěnách rozpostavené a uvnitř 

 dutinu plícní obstupující. 



Porovnali lze lakové plíce k rozšířenému konci průdušniček ssavčích o mnoho 

 zvětšenému. Vybíháním slěn buňkových rozšiřuje se též plocha plícní, a mnohem více 

 krve po ní rozbíhali se může než v plicích čolků a proteusů. 



U hadů jest vnitřní strana plic též buňkami posázena, a sice nejhustěji na předním 

 konci vaku plícniho ; čím dále na zad, tím více řidnou buňky, zvětšují se a nechávají 

 vždy větší prostor uprostřed plic, až asi na začátku druhé třetiny vaku plícniho docela 

 zmizí a zadní stěny vakové hladké a tenké zůstávají jako u čolků. Také se v stěnách 

 zadních jen málo krevních cev nalézá, pročež částka tato spíše co nádržka vzduchu 

 nežli co ústroj dýchání slouží. 



Jest však mnoho hadů, jichžto plíce cele buňkami naplněny jsou, vždy ale jsou 

 baňky přední drobnější a četnější než zadní (na př. u rodů boa, tortri.x, amphisboena). 



Představíme-li si plíce žabí neb hadí co zvětšený konec nejmenších průdušniček 

 ssavčích, tedy nalézáme u jmenovaných obojživelníků pouze jedinou takovou dutinku, 

 čili jedinou ukončenou průdušníčku na každé straně; u ještěrů rozmnožují se dutinky 

 tyto. Tak n. př. u leguána končí se průdušnice každé sírany dvěma otvory, z nichžto 

 každý vede do zvláštní dutiny , buňkami poseté a přehrádkou od druhé oddělené. 

 Můžeme si to představiti, jakoby na jedné průdušníci dvoje plíce žabí vedle sebe visely. 



U chamaeleona afrikánského již tři takové dutinky vedle sebe leží, jakoby plíce 

 ještěra tohoto na každé straně ze tří plic žabích složeny byly. 



U Tupinambis bengalensis rozvětvuje se průdušnice několikráte, a každá větev 

 vbíhá do zvláštní dutinky, buňkami hustě posázené, jakoby na každém raménku prů- 

 dušničky malé plíce žabí visely. 



Mnohem složitější jsou plíce želví, abychom ale schematický o tom podali obraz, 

 představme si je následovně. Rameno průdušnice běží nerozvětvené hořejší částí dutiny 

 útrobní skoro až k pánvi, kdežto se končí rozšířeninou podobnou plícím žabím. Ve 

 stěnách ramen průdušnice nalézají se veliké otvory, podporované kroužky chruplavko- 

 vilýnii. Každý otvor vede do uzavřeného vaku plícniho, podobného plícím žabím, tak 



