263 



Šleho vysvitá, odkryt a ponejprve upolřebován byl; avSak právě tento kov ukaiuje co 

 nejpatrněji na tento obchod. O vyskytováni se cínu v je<lné nebo druhé západoasiat- 

 ské nebo evropské zemi nedává starý drjepis žíídné zprávy ; známost, ve kterou 

 během dějepisných dob přírodniny těchto zemi a v novější době také zcměznalecké 

 poměry jejich vešly, ukazuje také nedostatek toho kovu v těchto krajinách. 



Jak uvedené indické slovo naznačuje, přivážen byl cín nejdříve a dlouho před 

 tím, nežli západní naleziště FeniCanům známa se stala, z východních krajin známého 

 tehdy světa. Slrabo pofítá Kassiteridy ještě k Iberii (Španělsku), bezpochyby proto, 

 že Feniěané lam z Gadesu tCadi.x) se vypravovali; vyměňovali od obyvatelů kovy za 

 sůl, hrníířské a železné zboží. 



Po vynalezení západních kovových dolů, z nichž Feniěané pilně těžili, uvolnilo 

 se bezpochyby spojení jejich s Indii, aěkoliv později ve spojení s Izraelity jinou cestou 

 po Červeném moři za času Davida a Šalamouna krále spojení to pro výtěžek zlata 

 ještě jednou obnoviti se snažili, nebyia-li osla!ně jiná ěást východních krajin cílem 

 těchto výprav. Indické na kovy bohaté země zůstávají od těch dob zrakům našim 

 zahaleny a objevují se jen v některých dobách starobylých a středověkých, zvláště ob- 

 chodními výpravami Benaiřanň na králky ěas. Mezi kovovými poklady indických zemí 

 stalo se leprva v nové době neobyfejné bohatství na cín některých z nich známé a 

 cilevřelo se obchodu, avšak země ty jsou, jak později poznáme, zcela jiné, nežli ty, 

 z nichž cín ponejprve do západní Asie vyvážen byl. 



4. Jak bylo již podotknuto, nenalézá se cín samorodý; \ cínw.' rudě )és\, slou- 

 čen 8 kyslíkem, od něhož se tavením ve žhoucím uhlí snadno oddělili dá. Tato cínová 

 ruda jest jediný nerost, z něhož se kov ten dobývati dá, neb jiný, totiž kt/z cínový, 

 v němž se sirou a mědí slouěen jest, vyskytuje se jen co vzácnost, taktéž v Corn- 

 wallu nalézající se StannU, v němž kysličník cínový s křemenem a hlinitou zemí 

 spojen jest. Z jiných nerostů obsahují ještě Tanialil, Colmnhit, Aegclvjnil, Monaiil, 

 Fergusonil a Eukhs malé podíly tohoto kovu, náležejí ale k nejvzácnějším druhům 

 nerostním. 



Rozšířeni cirii v říši nerostní jest tedy mnohem obmezenější nežli u vět- 

 šího dílu ostatních kovů, ba stojí v tom ohledu i za zlatem. Uvnitř v kůře zemské 

 nalézá se cínová ruda ve zvláštních ložištích, které k nejstarším útvarům náležejí. 

 Tato ložišlě rozeznávají se dle své podoby dosti nápadně od ložišf jiných rud a šlovou 

 podle své značné rozsáhlosti do šiřky a nedostižné hloubky éoky (Stockej. S těmito 

 čoky jsou také vlastní couky (Gánge) ve spojení, a v obou těchto ložištěch nalézá se 

 cínová ruda velmi často v rozmanitých svých vyhraněných tvarech v průvodu rozličných, 

 dílem kovových dílem nekovových nerostů. Mimo to nalézá se cín také v horách, 

 v nichž laková ložiště se vyskytují, místem do kamení vtroušen, jmenovité v žule, kte- 

 ráž někdy značné množství cínové rudy obsahuje, tak že dobývání její tlučením a vy-' 

 píraním prospěšně vykonati se dá. 



Mimo toto původní naleziště cínové rudy uvnitř hor vyskytuje se také ještě na 

 povrchu země v podobě okulacených kaménků a valounů, nejvíce barvy hnědé a čer- 

 navé, často jen v podobě pisku smířeného s blinou, oblázky a obyčejným pískem ; na 

 některých místech zaujímá taková usazenina rozsáhlou prostoru. Ložiště lato nejsou 

 původní, nýbrž zbytky rozemletých původních ložišf, zvláště lakových, v nichž cínová 

 ruda daleko roztroušena byla. R<^zkolání a rozemleti takových cínových hornin stalo 



