269 



lidské, postupuje dále až nad „Skalský mlýn," jejž spolu s ostatními stroji luilními po- 

 Iflřck „jPí(h/ívi" pohání. To ovšem není nic ncohyřejnélio, nle tomu se podiví každý, 

 vida, an nedaleko niidc mlýnem silný potok len co pravý „Ueus ex machina" vystu- 

 puje z podzemní brány, kdežto nelze jest sledovati dráhu, jakovou si voda razí ve 

 tmavých hlubinách zemé. 



Dává se ledy cestovatel vzhůru cestou k Macoše, hrfizoplodné propasti, jejížto 

 hloubka okolo 80" se udává. Nad propastí samou íní na nejvyšším vrcholu ohrom- 

 ného skaliska vkusná a pevná pavlač, se které bezpečno jest polopili zraky až na 

 samé dno děsného toho hrobu. Aj, starý známý pozdravuje poutníka z hlubiny, po- 

 tok „Punkva," s nímžtofse byl u tak zvaného „Východu" nade mlýnem Skalským obe- 

 známil. Nejeden cestovatel uchopí se tužky, aby zběžný nákres divokrásného toho 

 obrazu co vzácnou památku donesl svým milým domácím. 



Od Macochy mřrí nadšený turista další cestu k Sloupu, bud hadovitým úžlabím, 

 buď přímo bujným lesem, kterážto poslední cesta jest mnohem kratší, ona pak žlabem 

 neobyčejnou romantikou vyniká. Hned u samého vchodu do úvalu Sloupskébo na levo 

 zívá velikánský tunel as na 100 kroků zdélí, kterým volno jest projíti; jeho portál 

 podobá se ohromné lastuře vkusně pruhované. Značná ozvěna posmívá se tu pocest- 

 nému, rozpustile opakujíc každé slovo. 



Dále za „Kolnou" (.tak slově zde průchod právě líčený) strmí sám o sobě 

 „Hřebenář," obrovský balvan, jako zkamenělý Cerbenis u hrány království Plutonova. 



Sotva se tu objevíš, již tě obklopuje hejno venkovanů s dračkami, al)y li posví- 

 li" do lůna matky země, jelikož beze světla nikterak sestoupili nelze. Kdokoli trochu 

 Aeneidy ze studii v paměti udržel, snadno si vykouzlí báječný obraz básníkovy cesty 

 „ad inferos." 



Neležif však v úkolu těchto řádků, zevrubně popisovati, což se již, pokud 

 skromné péro staíovalo, stalo v „Perlách Českých," na které váženého čtenáře od- 

 kazujeme. Tolik však vidělo se nám býti potřebí, podotknouti předběžně pro čtenář- 

 stvo, jemuž dotčená kniha po ruce není, dříve než naznačíme chod novějšího badání 

 v okolí našem. Co mecenáše obětovného tohoto podniku sluší v popředí uvésti Jeho 

 Jasnost p. knížete Hugona Salm-Rríffcrscheida ; buditelem však a vůdcem zajímavých 

 těch výprav vědeckých ku proskoumání podzemních jeskyií jest neunavený zpytatel 

 přírody Dr. Jimlřich Wankd, hulní lékař v Blansku, rodilý Pražan. Výsledky něko- 

 likaletých snah jeho jsou tak bohaté, že mu poskytují hojnost staviva k zvlášiní mono- 

 grafii okoli Sloupskébo, která o nedlouho i z náležitými výkresy tiskem na světlo 

 vyjde. Než pak se dočkáme vzácného toho díla, nebude snad od místa, když zatím 

 aspoň některá data do „Živy" položíme, pokud nám laskavostí ochotného p. doktora 

 ve známost vešla. 



Výprava do Macochy, 



Výprava lato dala se dne 21. srpna r. 1856 o 3. hod. odpoledne. Potřebné 

 lešení k podniku tak odvážlivému zhotoveno s náležitou obezřelostí návodem p. Anto- 

 nína Mládka, šichtmistra v Jedovnicich, a sice na jižní nejpřístupnější a nejnižší straně. 

 Mimo četné havíře spustili se po laně dolů : Osvícený p. althrabě Erich Salm-Reiýer- 

 scheid, Dr. Wankel, mechanik Jan Franta, šichtmistr Mládek, fysikalními, meteorolo- 

 gickými a měřickými nástroji opatřeni jsouce. Jelikož se nespouštěli s nejvyšší 



