282 



položili základ pánové Porth, Herter a Schaller svými vlastními sbírkami, Dary c. k. geolo- 

 gického ústavu, pánů professorů Noggcratha a Erdmanna, pánů Dra. Rotta a Beyricha, 

 a ochotnost jednotlivých pánů spoluoudů rozmnožily ji valně. Nejvzácnější část tvoří arci 

 sbírka hornin, nerostů a skamenělin ze samého okolí. 



Vynasnažíme se prozatím pestrost materiálu vylíčiti, bližší zprávy o činnosti spolku 

 následovati budou bohdá později. Hlavně sáhají tři útvary do oboru našich prací, prahorní, 

 Permsky a částečně i křídový. Prahory jsou zastoupeny centrální žulou, úzkým pruhem 

 rulovým a rozsáhlými vysočinRm! svoru a břidlice. V žule se nalézají překrásné kry- 

 staly zívce , slídy a barytu , ve svoru jsou ložiska pravápna s Malakolithy a Epi- 

 doty, pak sloje grafitové břidlice, pistacity, železné a měděné rudy, z nichžto poslední 

 v podivuhodné pestrosti vystupují. Mimo křemenný malachit, zeleň měděnou CKupfergrún), 

 opalín měděný (Kupferopalin), leštěnec měděný (Kupferglanz) nalezeno u Rokytnice šest 

 nerostů zcela nových, mezi nimiž nejčastěji surmany měděné, křemany zinkové a olověné. 



V dolní Rokytnici a ve sv. Petru počalo dolování na leštěnec olověný a stříbro, 

 a též nalezeno několik nerostů , jejichž totožnost se známými lze nesnadno dokázati. 



Amfibolové břidlice , granulity a křemenné břidlice byly taktéž již na několika 

 místech pozorovány. U Niederhofu byla od pana Portha nalezena jeskyně s ohromnými 

 krápníky a množstvím kostí, z nichž se ale posml jen dva rody určit daly. — 



Na prahorách spočívá útvar Permský čili jesepský, v nejnovějším čase důležitý 

 co borniště měděné. Nejzpodnější vrstvy zaujímá slepencový pískovec (Conglomerat- 

 sandstein), v němž místem lupek uhelný uložený s několika tenkými, nestejně mocnými 

 vrstvami uhlí 1' — 13", na které se u .Stěpanic doluje. Pak následuji mohutné sloje pískovců 

 jemnějšího zrna, jichžto nejzpodnější vrstev, nazvaná fukoidová (Fucoidensandstein), ze 

 samých sem tam položených hůlek se skládá. Též v tomto pásmě více vrstev uhlí nale- 

 zeno bylo, nejmohutnější u Cíkvasky asi 30''. 



Znamenité jsou dvě pásma živičnatých lupků (Brandschiefer), v nichžto se nalézá 

 nesmírné množství koprolithů totiž skaraenělého zvířecího lejna, a ní kolik druhů ryb z rodu 

 Paleonisků. Několik vrstev vápna a slinu bylo též pozorováno. Mezi nimi leží pásmo 

 břidličnatého pískovce, k němuž se v nejbližším okolí Jilemnice měJ váže, ačkoliv jinde, 

 ku př. u Rybnič, až ku slepencovému pískovci sáhá; jinde zas, n. př. v Záhajské Lhotě, 

 až k živičnatým lupkům vstoupá. 



Rudy měděné jsou malachit, lazur, blejno měděné (Kupferblende), leštěnec měděný 

 (Kupferglanz). Nejvrchnější souvrství tvoří jednotvárné pískovce hrubého zrna, místy 

 ouplně jílovité, v jejichžto nejhořejší vrstvě známe Psaronie, totiž skamenělé oddenky stro- 

 movitých kapradin, se nalézají. Zde zapadá Permský útvar pod vodorovné vrstvy křídy. 

 Z eruptivních hornin jest nejčastější melafyr čili mandlovec , který na každém místě svou 

 bytost mění. Dá se více jednotlivých pásem melafyru mezi přináležejícími vrstvami pískovců 

 rozeznati, ale beze vší ujmy jejich slohu. Často ale prolamují vrstvy zároveň s čedičem, 

 a tvoří pak rozsedliny , které obzvláště v okolí Semil a Jilemnice pozorovati se dají. 

 Z nerostů v melafyru obsazených jest nejpamátnější křemen, složený ze samých hvězd - 

 natých tvarů ; tvořit bezpochyby couk v melafyru, a sice zvláště na Strážníku u Jilemnice. 



F" Pošepný. 



Literatura. 



Zeměpis všeobecný vědecký srovnávací Sepsal Dr. Jan Palacký, privátní docení zeměpisu na 

 Pražské universitě. Část obzuláitni. I. Svét nevzdělaný: Afrika, Austrálie. Svazek 

 první a druhý. V Praze. Nákladem Karla Bellmanna. 1857. 8, str. 349. 



Nejednou již ukazováno bylo na to, kterak novější náš pokrok literární v to 



