odchylky čili nepravidelné výtvory jmenují se vady (vltia), by se rozeznaly od po- 

 chodu chorobního samého. Meze choroby jakož i meze zdraví nedají se zevrubně 

 uríiti, pročež se mluví o poměrném zdraví a o poměrné chorobě. 



Podstata a příčina chorohy. Nejbližší a nejpřednější příčina každé choroby jest 

 zjinačená vlastnost hmoty, rušení anatomické čili úsirojné; často nám jest docela ne- 

 známá, zvláště v chorobách nervů, i mluvíme pak o rušení dynamickém čili zábývném. 

 Příčina rušení ústrojného záleží v odchylkách obnovy. Každá choroba povstává z příčiny 

 vnější, škodlivě v tělo působící, jen že pohříchu spůsob toho účinkování neznáme. 

 Choroba se může též považovali co nepravidelný odpor proti vnějším škodnostem. 

 Musíme však při dobrém rozvážení věci uznati, že začasté ze stejných příčin u roz- 

 ličných lidí stejné choroby povstávají, ale ještě častěji jedna choroba z nejrozličněj- 

 ších příčin škodných piivod bére, tak že jeden onemocňuje, druhý zdravým zůstává. 

 Tulo náklonnost těla našeho nebo jednotných jeho částí k ochuravění následkem vněj- 

 ších škodností jmenujeme disposici čili vlohy chorobní, kleré jsou povšechné a čá- 

 stečné, vrozené čili dědičné a po narození povstalé. 



Staří rozdělovali příčiny chorobní ve vnéjii a vnitřní, náklonnost tvořící a přímo 

 působící. K vnějším se počítaly: poměry nepravidelné vzduchu a tepla, jako tlak 

 vzduchu zvětšený neb zmenšený, silné záchvěvy vzdušní, zanečistění vzduchu nená- 

 ležitými látkami, změněné poměry električnosti, přílišná chladnost nebo teplota, ne- 

 obyčejné sucho nebo vlaha; poranění, místní tlak, udeření a každé obražení, spojené 

 s velikou ztrátou krve ; škodností lučebné, vlivy podnební a zemní ; přílišná aneb uskrov- 

 něná neb nenáležitá potrava, cizopasníci, nákazy a niiasmy, zadržené neb přílišné vý- 

 toky, namáhání tělesné, vášně a náruživosti. Tyto buď přílišností neb jakostí škodné 

 věci působí hlavně v kůži, žaludek a plíce, ve smysly a mozek, jen že začasté ne tylo 

 ale druhé náchylnější částky onemocíiují. Vnitrní příčiny chorobní závisí od pohlaví, 

 sláří, přirozené složilosti těla, dědičnosti atd. 



Následky účinkováni příčiny chorobní co do prudkosti, rozšířeni a trvání, jakož 

 i spůsob a sídlo rušení nedají se zevrubně ustanovili, nebof jsou nad míru rozličné 

 dle slupne popudiivosli lěla chorobou zachváceného a slávu jednotných ústrojů, dle po- 

 vahy a prudkosti , trváni a spůsobu účinkování příčin chorobních. Někdy naslává 

 rušení v tom okamžení, jak škodná příčina účinkovali začne, a přestává, jak mile 

 utuchne. Jindy zase věc škodná už dávno přestala účinkovati a rušení předce setrvá; 

 nebo lakléž po účinku škodné příčiny mine málo neb více času nežli znamení účinku 

 nastoupí. Pochází to z toho, že následkem těsného spojení pochodů životních sebe 

 menší změna v jednom ústroji více jiných proměn rozličného trváni a různé prudkosti 

 v tom samém ústroji ano i v jiných ústrojích spůsobili může, kleré buďto k odstra- 

 něni choroby, kuďto k trvalým vadám nebo i k smrli vedou. V mnohých pádech ne- 

 přestává příčina působiti, a předce její účinek slábne ano i docela mizí následkem při- 

 vyknutí naší ústrojnosti nepravidelnému působení. — Co se týče působení jistých 

 příčin v jisté ústroje, vždy lu samu proměnu uvozují, ale při větším díle škodných 

 příčin nedá se udali, v kleré částky těla účinkují a jakým spůsobem se to děje. 

 Arcif nejvíce podrobeny jsou proměnám ony částky těla, v nichž nejvíce vlasečnic 

 (Capillargefasse) a v nichž tudíž obnova nejčilejší. Částka jislá upadá v tu samu cho- 

 robu, byf i rozličné škodné příčiny v ni působily, a taková částka obdržela jméno 

 místa menšího odporu (locus minoris resislenliae). 



