který napolom po zmizeni onuho úkazu co lék se považoval. Ani te neluiilo 

 že se lakovř zahojeni beze všelio lékařslvi dalo a že se ho i při upotřebeni ji- 

 ných, docela rozdílných prostředků docílili mdhlo. Nevědélo se, že naše ústrojí tak 

 zařízeno jest, že rušení jednoho neb druhého zábyvu zacasté změnami druhotnými, 

 z prvních niilnř se vyvinujícími, povlovnč se vyrovnává, ano že i rozličné, někdy nad 

 míru lra|iiiL- piilnidy. jako jsou bolesti, nepříjemné pocity, vodnatclnost, horeCka a zim- 

 nice ald. během choroby bez užívání jakéhos prostředku náhle neb povlovně mizi, 

 ačkoliv choroba vlastni trvá. Tak se časem nahrnulo veliké množství hojivých pro- 

 středkO, a vsak docela zbylečnjch ne-li š^iudnNch — léčeni empirické, beze všeho 

 vědeckého názoru. — 



Když později více se vědělo o stroji lidského těla a žáby v ech jednotných ústrojů, 

 a když se začalo skoiimati o vnitiníin nutném spojeni rozličných znamení chorobních: 

 počala se všecka současná neb po sobě se vyskytující a nápadná znamení (symptomy) 

 v jedno sbírati a těm se dalo jisté jméno. Zdali však v pravdě tato znamení k sobě 

 se vztahovala, totiž zdali vyplývala z toho samého zřídla čili nic, toho se nešetřilo 

 a nemohlo se to ani dle tehdejšího stavu vědy \ypátrati. Tím spůsobem povstalo ná- 

 ramné množství chorob v soustavách lékařských ve všech možných odrůdách a nestvů- 

 rách, z nichž se ovšem na mrtvole uni stopy nenacházelo. Nyní se nehledělo na za- 

 hánění jednotných úkazů, nýbrž raději celých řad znamení chorobních, jimž se jistá 

 jmcna dala. Nemyslilo se, že pod jedním jménem se skrývaly mnohé a rozličné cho- 

 roby, anaf ta sama znamení nejrůznějším chorobám přináležejí. Léčení ze znamení jesl 

 tak nazvané si/jnploinatické. — 



Docela jinak to vypadá s nejnovějším spůsobem léčení, tak nazvaným fysiolo- 

 ffickým, racionálním, rozumovým. Léčení to stojí na pevném základu nepředpojatého 

 a nepředsudného zkušení, jehož dobýváme pomoci svých pěti zdravých smyslů. Rozbí- 

 ráním pitevním tisíců a tisíců mrtvol jsme se poučili o množství chorob, jaké změny 

 je v těle předcházejí, tak že nyní ve mnoha případech dovedeme posoudili, jak to v těle 

 posud žijícím uvnitř vypadá. Pilevnickým rozbíráním jsme se též přesvědčili, jakými fysikál- 

 ními znameními tyto chorobní změny se jeví. Nejflůležiléjší přesvědčení bylo, že ve- 

 liké množství chorob jen někdy a ne povždy nemocnému se poznávati dává nepřiroze- 

 nými city nebo rušením zábyvů jednoho neb mnohých ústrojů, které však u rozličných 

 lidí v té samé chorobě rozličné býti mohou. 



Též jsme poznali, že mnoho chorobních případností, které se za určité choroby 

 pokládaly, jako horečka a zimnice, dusnost, vodnatelnost, křeče, krvotoky atd. nic 

 jiného nejsou než znamení, která v mnohých a velmi rozličných chorobách se objevují 

 a ledy rozdílného léčení požadují. Tudíž jsou nejdůležitější pro lékaře anatomie pa- 

 thologická čili pitva chorobozpylná, která nás poučuje o skutečných makavých vnitř- 

 ních proměnách lidského ústrojí, a diagnodika fysikálni, jejíž pomocí s positivní jistotou 

 se dovídáme a svými smysly přesvědčujeme, jaké vnitřní změny v těle chorobou 

 sklíčeném se přihodily. 



Těma dvěma vědami vedeni přesvědčili jsme se, že větší díl chorobních změn 

 sám v sobě se uléCi a že lékařovou povinností jest, tyto změny bedlivým pozorováním 

 stopovati, co by v cestě stálo vyvinutí se nutného chorobního pochodu, odstraňovati, 

 a více na pořádnou a přiměřenou potravu, t. j. jídlo a pití, čisté ouvělří, náležité 

 světlo a teplo atd. hleděli, nežli tělo lidské rozličnými spůsoby, jako jsou žilou pou- 



