8 



základ celého těla, všecko ve všem. Z potravy povstává krev. Fotravni véci jsou 

 tudiž všecky sloučeniny, hleré podstatným částkám krevním hudto stejné neb na tolik po- 

 dobné jsou, na kolik zažíváním v ni se proměňuji. 



Krev, 



Krev jest sloučenina složená z mnoha prvků. Dusík, uhlík, vodik a kyslík pře- 

 vládají ; s těmi se však pojí draslík, sodkí, vápník, hoříík, železo, síra, kostik, solík 

 a kazík. Nesmíme se však domýšleli, že tylo prvky vedle sebe prostě v krvi naším 

 tělem obíhají ; jsouf nejtužším svazkem podvojně, polrojně, pošestně mezi sebou slou- 

 čeny. Voda na příklad, jenž ve 100 dílech krve 79 dílců obnáší, skládá se z vodíku 

 a kyslíku. V krvi jest sůl kuchyňská rozpuštěna, a sice v takovém množství, že lu- 

 čebník ji snadno v kostkách hlacenou z krve vydobyti může. Sůl kuchyňská není 

 však nic jiného, než sloučenina solíku se sodíkem, ludíž vědecké jméno soličník so- 

 dičitý. Draslík jest prvek krve, jenž největší podobu má se sodíkem. Sláva všeobec- 

 ného eákonu v lučbě, že prvky podobnou povahu mající ve spojení s tím Samým třetím 

 prvkem velmi podobné sloučeniny tvoří. Soličník drasličilý velmi málo se různí od 

 solíku sodičitého. První se skládá ze solíku a draslíku, a tato sloučenina má nej- 

 větší podobnost se solí kuchyňskou, hlatí se v kostkách a rozpouští se ve vodě. 

 Voda, sůl kuchyňská a soličník drasličitý jsou sloučeniny jenom ze dvou prvků složené. 



Jsou však sloučeniny v krvi tři prvky obsatiující, povstalé však ze sdružení dvou 

 podvojně sloučených prvků. Vápno, jenž Jako voda a sůl kuchyňská každému známé 

 jest, skládá se z vápníku a kyslíku. Vápnu velice podobný jest horkel (magnesia), 

 skládající se z hořčíku a kyslíku; k vápnu a magnesii se přidružují draslo, složené 

 z draslíku a kyslíku, soda složená ze sodíku a kyslíku, kysličník železičný složený ze 

 železa a kyslíku. Tyto jsou sloučeniny pěti rozličných prvků se šestým kyslíkem, 

 jenž všem jest společný. Tyto sloučeniny dají se téměř všecky přirovnati k vápnu, 

 nebof mají společnou povahu ; červený papír lakmusový > nich zmodrá, a samy jeví 

 velikou příbuznost k radě sloučenin podvojných, držících v sobě větší množství kyslíku. 

 Tyto sloučeniny, v nichž naopak modrý papír lakmusový zčervená, nazývají se kyse- 

 liny, anyt první, vápnu co do povahy se podobající, zásady (Base) se zovou. 



Kyseliny krve jsou sloučeniny síry a kyslíku, kostíku a kyslíku, uhlíku a ky- ■ 

 slíku, a obsahují více kyslíku nežli zásady. Kyselina sirková, koslíková, uhlíková 

 ukazují velikou příbuznost k zásadám ; z léto vzájemné příbuznosti pochází, že se 

 rády slučují. Tak ku př. nacházíme v krvi sloučeninu kyseliny koslíkové s vápnem. 

 Lučebník ji nazývá kostan vápnitý, jenžto se skládá z tří prvků, vápníka, kostíka 

 a kyslíka. Taktéž je v krvi uhlan sodičilý a drasličitý, a tyto podvojné sloučeniny 

 jmenují se soli, obnášející 5 desilin v 100 dílech važitelnýeh krve. 



Důležitější nežli tyto soli krevní jest řada sloučenin, skládajících se z více než 

 ze dvou prvků a neřídících se dle zákonů podvojnosti a počlvernosti. Tyto tři, pěl, 

 šest prvků obsahující sloučeniny nazývají se ústrojnými, kdežto prvější, soli totiž, neůstroj- 

 nými se zovou. Uhlík, vodík a kyslík jsou povždy v těchto úslrojných sloučeninách. 

 Nejprostší z nich, jako tuk a cukr, mají v sobě jen ty tři prvky. Tuk a cukr se na- 

 lézají v ki-vi. Různí se mezi sebou podstatně co do složení i co do vlastností ; nebof 

 v tuku jest v poměru k vodíku méně kyslíku než ve vodě, v cuki-u zase je vodíku 

 a kyslíku tolik co ve vodě. Cukr mnohem více kyslíku drží než luk. Tuk o sobě so 



