11 



v žluči, v šfávě myklcrni (pankrealické) a v šfávé střevní; v tolika tekutinách, jež 

 žlázy 2 krve vyměšují a průtoky do rozliCných oddílů úslrojstva zažívacího odvádějí. 

 Tak plyne slina do dutiny ústní ; šfáva žaludková vyprySfuje se z malých žlázek v ža- 

 ludku, játra poskytují žluC, která jakož i Sfáva myktcrní přímo za žaludkem v rouru 

 střevní se vylévá ; z malých žlázef ek, ležících v sllznicí střevní, se tvoří šfáva střevní. 

 V těchto pěti tckulináoh se lálky potravní rozpouštějí a proměňujíce se přelvořují. 

 Tato přetvořovací ěinnost, jíž tekutiny zažívací schopny jsou, jest nad míru důležitá. 

 Tím se totiž stává, že cukr není jedinký tukotvorce, nýbrž že je více tuků, z nichž 

 jeden druhý zastupuje a vynahrazuje. 



V potravě živočišné rozeznáváme tři druhy bílkoviny. O bílkovině krevní a bílkovině 

 nalézající se v bílku vajec slepicích, jenž v původní postavě rozpuštěna jest, jsme už mluvili. 

 Sem náleží též vláknina; tato jest nejpodstatnější část vlákenek svalních, jen že není v nich 

 rozpuštěna, a liší se od bílkoviny, že má více kyslíku a že dle Liebiga obsahuje pravidelně 

 železo. Vláknina se skládá ze sedmi prvků: k dusíku, uhlíku, vodíku, kyslíku, síře a koslíku 

 se připojuje železo. Třetí bílkovitá látka jest sýrovina mléka (casein), kteráž je pod- 

 statná a základní část sýra, pročež se takto nazývá. Sýrovina se rozpouští ve vodě 

 jako bílkovina, vylučuje se však z rozpuštenin octem v srážejících se klečkách, a nedrží 

 v sobě žádného koslíku. Skládáf se s pěli prvků : dusíku, uhlíku, vodíku, kyslíku a síry. 

 Vláknině svalní velmi podobnou látku nacházíme v krvi, taktéž sýrovinu. 



Byli bychom na omylu, mníce že látky bílkovité se nacházejí jenom v živo- 

 ' čišném těle. Ve šfávě všech zelin jest rozpuštěná bílkovina : v hrachu, bobu a čočce jest 

 látka sýrovině podobná (legumin) ; v našem obilí jest léž sražená bílkovina, kteráž, 

 jsouc spojena s něco málem jiné lepké bílkovité látky, lepem (Kleber) se nazývá. 

 Tato sýrovina rostlinná (legumin), lep, bílkovina rostlinná, vláknina svalní a sýro- 

 vina zvířecí mohou zažíváním býti proměněny v bílkovinu krve. Pročež se mohou 

 všecky ty vytčené látky ke čtvrté třídě látek potravních, totiž k bílkovitým, připočísti. 

 Velmi mnoho krmí obsahuje v sobě hojně onu látku potravní, která jest podstatnou 

 částí bramborů a již nazýváme škrobem; náležíf ona do třídy lukotvorců, anf slinami jakož 

 i šfávou mykterní snadno v cukr se proměňuje. Škrob skládá se jako cukr z uhlíku, 

 vodíku a kyslíku, v obou je vodík a kyslík v té samé míře jako ve vodě; jen že 

 škrob zase při stejném množství uhlíku drží v sobě méně vodíku a kyslíku nežli cukr, 

 pročež nepotřebuje vodík a kyslík v sebe pojímali, než toliko co vodu, aby se pro- 

 měnil v cukr. 



Loj skopový, hovězí, vůbec tuk ožuvavců obsahuje v sobě značnou část tuč- 

 nosti nesnadno rozpuslítelné, nazvané lojovinou, které v lidském těle není, i musí 

 se tedy proměňovati zažíváním v tuky snadněji rozpustitelné, jenž se nalézají pod kozí 

 lidskou, v dutině oční, v prsech ženských, ale i v másle kravím a v sádle vepřovém. 



O zánétu čili zapálení. 



ZúJiěl záleží vlmtné v nepravidelné ohňové hmoty úsirojné. při čemž se nésledkem 

 záelavy v cévách výměšek tvoří. 



Při pátrání o pochodu zánětu bral se ohled přede vším na cévy, « tím se též 

 rozličné doby zaníceni poznaly, totiž: 



