21 



klepu prázdný tón pocházející od ledvin (k, 1), který jen ku předu plným netympani- 

 tickým tónem střev (m, n) ohraničen bývá. — 



Dle Škody velikost ledvin málo přispívá ku povaze zvuku poklepního v krajině 

 hederní. Může býti docela temným, když jsou ledviny velmi malé, a tympanitickým' 

 třeba byly ledviny převeliké. Musí se tudíž plessimetrem tak v hloub tlačili, až se 

 docela Icmný zvuk a odpor pevného ústrojí najde. Když se takový pochod na ndko- 

 lika místech opakuje, milže se z toho posouditi, zdali ledviny nápadní- jsou zvčtšeny. 



3. Pravá postranní ploclta hrudnl a hHéní (obr. 4). 



Na pravé postranici hrudní sáhá plný tón tympanitický plk ig) z podpaždí až 

 k si.dmému žebru, kde prázdný tón (h) jater počíná a až k dolejšímu pokraji hrudnímu 

 dobíhá. Pod prázdným tónem jater v prané ploše břišní jest plný tympanitický tón 

 střev (I, m). Tón střev stává se k dolejšku obyčejně vždy plnějším, protože v krajině 

 kyčejní leží pravé slepé střevo, vzduchem vždy silně naplněné. Nahoru vstupující trač- 

 ník obsahuje vždy více vzduchu nežli sestupující ; ubadva však bývají přívěsky váěko- 

 vitými obsazeny, že tón při poklepu vydobyly velmi temným se stává, ano i prázdným; 

 čímž často mýlka v rozeznání exsudatu pobřišního se děje. 



4. Levá plocha postranní hrudní a břišní (obr. 5.). 

 Na levé postranici hrudní plíce (g) plným netympanitickým tónem se vyznačují, 

 jenž od podpaždí až k sedmému žebru se táhne, kdež něco v před s temně tympanitickým 

 tónem žaludku hraničí (I), něco v zad k osmému až k devátému žebru s prázdným 

 tónem sleziny (k). Pod tónem sleziny a žaludku jest na levé postranici břišní plný 

 tympanitický tón střevní (n, o). 



Nemoci a neduhy řemeslníků a živnostníkfi *). 



Není žádný stav bez trápení, není živnost bez svízele. Každý slav má též své 

 náhledy zvláštní, i nemoci a neduhy, a dosahuje zvláštního věku. Člověk jest úhrn 

 rodičíi a kojné, místa a času, vzduchu a povětří, zvuku a svétla, potravy, obleku a obydlí 

 Všecky tyto okulnosti podléhají více neb méně zvláštnímu vlivu živnosti, která ještě do 

 lišíce jiných poměrů nás přivádí, jenž v nás rušivě neb nepříznivě působí, jak na tělo 

 tak na ducha ; neb celá duševní vnímavost, myšleni a cítění člověka spočívá na vněj- 

 ších úkazech, které člověku smysly se poskytují. Čím člověk je a bude, stal se vněj- 

 šími poměry, které zase přede vším od práce a od živnosti závisí. 



Bližší a zevrubnější ohledání téhož předmětu jesl velmi zajímavé, ale nesmí 

 byli nevhod člověku oclnoucímu se ve společnosti lidí, do níž ho stejná choroba, spo- 

 čívající na stejných příčinách, uvrhla. Arcif přichází důmyslný učenec stejností mno- 

 hých poměrů životních a chorob stejných od nich závisících v jednu radu s kmotrem 

 krejčím a rukavičkářem, jelikož jest to vina osudu, klerý jim byl vykázal stejný se- 

 dací život. Ale tento společný poměr je předce neučiní sobě rovnými. Předce hárá 

 v učenci božská jiskra Prométheova, až i mladík se zhaslou pochodní k němu sáhne 

 a je všecky vyrovná — proměně je podle zdání smyslového v prach a popel a podaje 

 Jim několik dníi památních u potomsiv;i. 



*) Z časopisu: ,Die N.itur" roč. 1857, č. 21 a 25. 



