26 



Mnohý člověk neví si ani příčinu choroby, která naň přišla, vysvětliti, myslí že 

 činí zadost všem pravidlům zdravotním, střeže se kažtjé zásludy a vnější škodlivost i 

 a netuší ani, že jed choroby už po léta v sebe povolně ssál ve svém povolání, ve spů- 

 sobu své živnosti, nebo že poloha těla v zaneprázdněni jeho potřebná příčinou ciioroby 

 jest. K tomu krátce poukázali a obecenstvo pracující upozorniti, jest cíl našeho poje- 

 dnání. Jen poznáním neduhu a jeho příčin dá se tu předejíti, jelikož lékaři, nebe- 

 roucí všecky okolnosti churavého v polaz, nejsou s to, aby uhodli pravé příčiny cho- 

 robní spočívající v poměrech živelních, lékařovi neznámých. KažJému, jemuž blahobyt 

 těla a ducha na srdci leží, uvádíme na páinůt výrok řeckého mudrce Chilona Lakedae- 

 mončíka : »Znej sebe sám!" 



O potravě- 



článek druhý. 



Stravňelnost a živnost věcí potravních. 



Jelikož trávení čili zažívání záleží v rozlučování a proměňování, musí stravilclnost 

 řídili se pouze dle snadnosti, s jakou látky potravní se rozlučují a proměňují. 



U veškerých látek, které jako soli při Irávení se neproměňují, by se pod^tat- 

 ným částem krve připodobily, měří se stravitelnost po rozluCitelnosli v tekutinách zaží- 

 vacích. Tak sůl kuchyňská a sůl svalní snadněji se rozlučují než země svalní, země 

 svalní snadněji než země kostní a země kostní snadněji než kov vlasní. A protož se 

 země kostní tížeji stráví než sůl chrustavková nebo sůl svalní. 



Z látek poiravních, které trávením leprva v čáslí krevní se proměnili musí, jsou 

 neyneslravitelnější ty, kleré ve svém složení od čáslí krevních nejvíce se různí. Tročež 

 jest velmi důležito, aby rostlinná bílkovina nestýkala se úplně s živočišnou. Tělo 

 zvířecí a člověčí musí hrachovinu nebo lep teprv proměnili v bílkovinu krevní, pročež 

 jest brzlik lelecí, záležející na větším dile z bílkoviny, mnohem záživnější nežli chléb 

 a čočka, z nichž první lep a druhá hrachovinu v sobě drží. 



Veliký díl tukotvorcii se proměňuje Iráveníni v luk. Pročež jesl máslo s chle- 

 bem stravitelnější než cukr, a chléb s máslem, cukrem posypaný zase mnohem záživněj -i 

 než chléb s máslem, jenž by se posypal škrobem bramborovým. Nebof škrob nnisí 

 trávením leprva v cukr a cukr zase v tuk se proměnili, kdež v másle podstatné luky 

 lidského těla hotovy a připraveny jsou. 



Pokud dvě látky potravní v rouře střevní tytéž části krevní podávají, stravitel- 

 nější z nich bez odkladu za lepší pokládána býti musí. Látka ta v nejhojnějším množ- 

 ství se proměňuje a rozlučuje. a přechází ludiž v krev samu nejúplněji ; což znamená, 

 že malá toliko část takové látky zůstává nerozloučena v rouře střevní, by napotom 

 s lejnem se vyvrhla. Trávení ludiž jest přísná protiva vykálení, tak sice, že látky 

 stravitelnější nejméně lejna podávají. 



Když však dvě látky potravní přivádějí v krev rozličné podstatné části, pak se 

 jich cena dle slravilelnosti nedá ustanovili. Poznali jsme, že sůl kuchyňská, která jest 

 sul chrustavková, o mnoho snadněji se stráví nežli země kostní. Dle předešlých 

 výkladů zřejmo, že bychom tělo na mizinu přivedli, chlěli-li bychom zem kostní v naši 

 potra^-ě nahradili záživnější solí chruslavkovou, nebo těžko rozlučitelný kov vlasní stra- 



