3t 



liavuu nahrazuje ; iHvrtínu té útrnáctiny zaujímá kyslík vdýuhaný, a jenom ostatní tři 

 ílvrtiny se nahrazuji potravou. 



Množství poiravy. jíž tělo potřebuje aby žílo, se vypočítalo tím, že se ustano- 

 vilo, nmoho-li postící se Člověk, pokojně se chovaje, za čtyřiadvacet hodin na váze 

 ztratil. Podají-li se člověku tři čtvrtiny této váhy na potravě, která látky potravní ve 

 správné smíšenosti obsahuje, může člověk v poklidu a mívu dále žíti. Zdali potřebí 

 více nežli toho jednoduchého rozjímání, abychom dokázali, že nejíme pouze proto, by- 

 chom byli živi ? Chceme-li líčel Jedení dobře posouditi, nesmíme zapomenouti, že jíme, 

 abychom pracovali. Vědu může zajímati vyskoumávání, při jakém mnnžstvi poiravy 

 člověk neumírá: člověčenstvo však zajímá se dověděli, při jaké potravě muži úsilné 

 a namáhavě pracovati a ženy své děti vyživovati mohou. 



Protož se musíme denní zkušenosti držeti. Chceme-li potřebné množství po- 

 travy dle vyloučenin ustanoviti, musí se tyto vážiti u mužů, kteří prostřední silu pra- 

 covní vyvinují, pak se najde váha, která potravou nahrazena býti musí. Pak se i na- 

 lezne váha, která v obyčejných poměrech potravou se opravdu vyrovnává. Vědecky 

 bylo na nejvýš důležito, vyskoumati srovnalost těchto vážních poměrií. Jak mile víme, 

 že příjmy potravní u zdravého pracovního člověka výdaje vyloučeninami spůsobené 

 kryjí, rozumí se samo sebou, že se tak dobře těchto příjmů držeti můžeme jako výdajů. 



Nizozemský (hollandský) voják dostává v čas pokoje denně: 



Chleba 0,499 kilogrammů, 



masa 0,125 „ 



bramborů 0,850 „ 



zeleniny 0,250 „ 



1,724 kilogrammů. 



V čas vojny, tudíž za čas zvýšené práce a namáhání dostává ten samý voják : 



Chleba 0,75 kilogrammů, 



masa 0,25 „ 



rejže nebo krupice ovesní 0,06 ,, 



i, 06 kilogrammů. 



Ale 1 06 kilogrammů, které za čas vojny se dávají, obsahuje skoro 116 grammů, 

 1,724 za čas pokoje dáváne však jenom 60 grammů bílkoviny. Rozumí se samo sebou, 

 že při vypočítávání potravy pro muže, Jenž lidskou práci koná, nesmíme se držeti 

 toho, 00 voják potřebuje za čas pokoja 



Barral, francouzský přirodozpytec, jsa 29 let stár požil za čtyřidvacet hodin 

 v letě 2,386 kilogrammů, v zimě 2,755 kilogiammů, při čemž však není udáno, mno- 

 ho-li tekutiny v potravě obsaženo bylo. Když odrazíme všecku vodu , která mohla 

 býti obsažena v potravě, již Barral do těla přijímal, nalezne se hutných látek za čty- 

 ryadvacet hodin v letě 0,543 kilogrammů, v zimě 0,756 kilogrammů. 



Odrazíme-li na stejný spůsob od chleba, masa a rejže, které hollandský voják 

 za čas vojny dostává, známý objem vody těchto potravních věcí, obdržíme hutných 

 látek 0,62 kilogrammů, tudíž něco více nežli Barral v letě, a něco méně nežli tento 

 přirodozpytec v zimě požil. Musíme tedy množství, které se vojáku za čas vojny po- 

 dává, za dostatečné pro pracovní muže považovati. 



A tato hojnější potrava, kterou voják za čas vojny dostává, není žádná odměna, 

 která by ku práci jen v zevnitřním poměru stála, nebof každou prací se rozmnožují 



