3S 



vyloučeniny ; když ledy tělo jiracovati a se iiiímiihati má, musí se hujnčji krmiti, a ne- 

 má-li pracovník pro mis se lopolíci zh vojákem pozadu zťislali. mušímu se postnrati, aby 

 se na ném dle zásady jednalo, která u vojáka plutí. Musínief jeho silu pracovní po- 

 travou podporovati. Když se o koních aneb o práci koňské mluví, nikdo nepochybuje, 

 že potrava se musi říditi dle práce, která se od koní vymáhá. Ne seno, ale oves, 

 jak v.seobecně znumo, postačuje požadavkům koňské potravy, rnaji-li tato zvířata statné 

 pracovati a tahati. A chcemc-li je ješté více namáhati, iiestafi ani oves, ale potřebu- 

 jeme bobů. Koním se dá, čeho poti^ebuji. A jak je to u éiovéka 'i 



Z nahoře uvedených počtii vysvítá, že Barral v zimě více potravy spotřeboval 

 nežli v letě. Véda p(>uéuje nás, že v zimě nejenom více moče vylučujeme, ale laké 

 více kyseliny uhlíkové vydechujeme nežli v letě. V zimě tratíme každým výdechem 

 více shořelého tuku a více siiořalú bílkoviny, nežli za časů teplých letních dnů Ne- 

 musí-liž z toho nutně následovati, že větši ztráta v zimě též větších příjmů požaduje, 

 abychom kryli výdaje? Každá správně vedená domácí knížka nám na tuto otázku od- 

 poví, že tomu tak. A jako zima a lělo, taktéž mají se studené a teplé kraje, nebof 

 větším teplem letním se obnova hmolní protahuje a zdržuje. 



Nicméně předce může v zimě poklid zdlouhavější obnovu hmotní utvořili, nežli 

 činnost a práce v letě. Kůň, jež po lukách laškujíc se pase, zůstává v letě štíhlým ; 

 kdežto otyje, když za čas zimy při dobré píci v stáji zavřen jest. Mnohou potravou 

 a málem práce lělo hrubne a tloustne. Vykrmený lenoch, jenž se k žádné prá^i nemá, 

 nanejvýš svou dlouhou ch\íli z Němec do Itálie a své bachoraté břicho z domu do 

 Anglicka nese, též takovým se navrátí nazpět, neupustí-li od obvyklého žroutství. 



Poklid a teplo zmirňují sílu obnovy hmotné. Už z toho vyplývá, že stejná míra 

 potravy nehodí se pro všecky, a též ne pro jednoho ve všech okolnostech života. 

 Když pomyslíme, že ženské o třetinu mémě kyseliny uhlíkové vydyohují než muži, že 

 starci též méně ^ ylučují než dospěli v nejlepším mužském věku : není-liž věc přirozená, 

 že ženské a starci méně jedí nežli pracující mužští v květu života. 



Též kojenec a rostoucí dítě vylučuji méně nežli muž. Jen že u dítěte nemají 

 příjmy toliko výdaje krýti, dítě roste a dle růstu musi více potravy přijmouti nežli 

 vylučováním tratí, a při tom též obnova hmotná u dětí o mnoho spěšněji před se jde. 

 tak že matka musí častěji ukojovati potřebu potravní svéhti kojence, a bystře rostoucí 

 mladík musí si začasté rozličné posměšky dát líbit pro svůj náramný hlad. 



Cena. potravriich věci. 



V předešlém se jednalo o vnitřním vztahu člověka ku potravě, jak se zakládá 

 na individuálních rozličnostech obnovy hmotné ; nyní promluvíme o vztahu zevnitřním 

 jednolníka k vezdejšímu chlebu , jak závisí od prostředků k zaopatření si pokrmu 

 a nápoje. 



Láce potravy zdá se býti velmi jednoduchým požadavkem a předce nemů- 

 žeme tuto láci jednoduše dle výměru útraty, ale více po mnohých jiných velmi důle- 

 žitých vlastnostech věcí potravních posuzovati. Nekupujeme kabát, abychom nevěděli, 

 že nejlacinější sukno může se státi svou špatnou trvanlivosti nejdražším, Pravíf pří- 

 sloví : láce za láci, peníze darmo, 



Ncníf nic zpozdilejšího, jako když se jenom o láci věcí potravních mluví. 

 Jsou-li dvě potravní věci v nahoře položeném smyslu stejně živné, pak dáváme arci 



3» 



