39 



které se mu iicdusldvii. (Imiškom kořalky, kterou si koupiti mfiže. Tak se stává zdán- 

 livé kořalka spoi-idlein pro kapsu, čehož ale v pravdč není. jelikož lil) dražší jest než 

 maso, aíkoliv doušťk kořalky jcdnolnika méně stoji než kus hověziny. Až [lak roz- 

 umným spůsobein k lomu dojde, že chudý pracovník, bílkovinu v krvi. kterou prací 

 iialí. masem IjuiIc moci nahraditi, potom požívání kořalky co spořidla pro naše pletiva 

 se nifiže s právem ohmeziti. Až do té doby nadarmo horlí fanatikové pro odstraněni 

 lihových nápojA, neboí pravda jest, že kdo málo přijímá, musí málo vydávati, chce-li tolik 

 podržeti jako jiný. jenž bohatstvím oplývá. Líh jest spořitelnou, jen když dobře lomu 

 rozumíme. Kdo málo jídá a střídmě lihu požívá, podrží v krvi a pletivech tolik jako 

 jiný, jenž by poměrně vice pojídal, nepožívaje k lomu ani piva, ani vína neb kořalky. 



Pomér poiravi/ k (Iw/ioináiHU životu. 



Francouzský lilosof Cabanis ve svém znamenitném díle: „Rapports du physique et 

 du moral de 1' homme'' ponejprv obšírně a zevrubně na spojení potravy s duchovním 

 životem národíi upozornil. Cabanis poukázal ponejprv na všecko, co v nejnovější době 

 více zhloubáno a určitěji ustanoveno bylo. 



Poěneiiie od jednotných a jednoduchých udajíi. Pracovníci v kovárnách depar- 

 tementu Taruského byli po delší čas živeni potravou rostlinnou. Pracovník ztratil do 

 roka průměrné 15 dnů ranami a nemocemi. Roku 1833 uvázal se Talabol. zastupitel 

 Haute-Viennský. v zřízeni toho závodu. Zavedl potravu z většího dílu masitou, a zdraví 

 pracovníků se tak zlepšilo, že za r(ik jen tři dni nemocemi ztráceli. Následkem po- 

 travy zvířecí íískal každý pracovník ročně 12 dní To činí u 20 milionů pracovníků 

 ve Francii 240 milionů dní •). 



Kdožby pochyboval, že pracovník, postrádavši ročné 15 dní nemocemi, jest docela 

 |iný člověk nežli ten, jenž toliko 3 dni ztratil ? A či to není dokázáno, že tento vliv 

 so děje potravou, jelikož dobře víme, že .stravou masní do krve více bílkoviny přichází 

 nežli rostlinnou, že požívání masa tuží silu svalní, zrychluje obnovu hmotnou a dle 

 Lehmanna rozmnožuje množství vyloučené močoviny. Z toho pochází zmužilost a sta- 

 tečnost národů lovcích, » taktéž jinou správou života zmírněná sila národů kočovních. 



Nesmíme myslili, že se tu jedná jen o rozdílnost jednotných pokolení národních. 

 Ten samý Irčan, jehož paže ve vlasti při bramborové stravě k silnější práci nestačí, 

 jest v Americe při silné stravě masní a chlebové hledaným a váženým pracovníkem. 

 Taktéž se liší slezský tkadlec od silného českého neb pomořanského rolníka přede 

 vším jenom stravou. 



Pokud národové javanští nejvíce rejží, černochové surinamští jenom moukou 

 z banánů se živiti budou, neujdou jařmu h(dlandskému. Nedá se zapříti, že převaha 

 Angličanů a Hollanďanů nad obyvateli v jejich osadách spočívá na převaze mozku, jehož 

 moc zase závisí od síly krve, jakož ta zase svou sílu bére z potravy. Srovnejme 

 jemnou mysl obyvatelů otaheitských, živících se ovocem, se sveřepostí NovozelanJanfl, 

 jenž krev svých nepřátel chlastají. 



Musíme zde podotknouti, že potrava, ačkoliv souvisí s duchovní povahou ná- 

 rodů, předce nemůže jednou ranou přeměniti člověka, jenž dlouhému návyku a jiným 



') Vi2 : Sřgonil, de 1" action coraparative dn régime animal et da rcgime végétal ear la constitution 

 phjsiquc, et sur le moral de I' homme. Faris ISSO. 



