4^ 



novějším povlovně pokračuje. Vegetace ly se tvoři na nitrobláně srdce, ccv, v du- 

 žinách, v chruslavkách a kostech. Sem náleží též tak nazvané divé, vojanské maso, 

 jahůdky (Fleischwarzchen) na ranách a hojících se vředech, po stěnách hlíz (Abscess) 

 a pištěli (Fistel). Jahťidky ty vyplňuji jakýmkoli spflsobem porušená vyprázdněná 

 místa, a spůsobují tak nazvané per secundam inientionem, hojení s ohňovou, hojeni s tvo- 

 řením šrámů. Někdy se přes míru rozmnoží tyto jahťidky, vyrťistajíce v náramné 

 nádory a oloky. 



Na povrchu jahiidkových narostlin tvoří se nový hnis, jenž se s cev v jahůd- 

 kách nově utvořených vycezuje a na povrch této nové buňkoviny vylévá. Tento hnis 

 se nazývá chvalitebným. I tyto nové naroslliny zlalovati a rozpadají se v plavou, 

 žlutavou luberkulovilou Irf, někdy i přecházejí v tučnělost. 



S tvořením těchto narostlin jest v nejužším spojeni exsudal haemorrhiujkký 

 (krvotoční), tak nazvaný pro obsah buněk krevních, jejž musíme rozeznávati od pro- 

 cezenin vody krevní, obsahující rozpuštěnou barvinu krevní. 



Už se podotknulo, že následkem zánětu cévy se trhají a krev se z nich vy- 

 lévá. Stává se to tím jistěji a v lim větši hojnosti, ěim značnější slok a stase (zá- 

 stava) byly, čím cevnstější a jemnější zanícené pletivo jest. Tak na př. exsudat v mozku, 

 v plících atd. vždy je haemorrhagický. 



Ale ne tyto, nýbrž lak nazvané haemorrhagické exsudaiy na Manách Sf/roveUečnýeh 

 na sebe pozornost obrátily pro náramné nahromadění krve v těch nových narostlinách 

 a v jich duliniich, jakož pro tvořeni tuberkulů v týcliže. 



Pamětihodno jest, že ráz haemorrhagický se nejeví v prvotné vrstvě narostliny 

 blanaté, lpící na stěnách syrovatečného měchu, nýbrž obyčejně a význačně v jejích 

 pozdějších a mladších vrstvách. Z čehož vysvítá, že tento krvotok nepovstává ze sta- 

 rých cev blány syrovatečné, ale z nových, které z prvotné vrstvy nově tvořené blány 

 v novější vrstvy vnikají. Roztahuji se proto snadněji, že se skládají nejvíce z volných 

 výběžků, že jsou o mnoho širší než původní cévy, a že čím mladší, tím spíše jen 

 z prvotní bezústrojné blány cévní se skládají. Proud krevní z původních vlasečnic 

 vystupující v nich znamenitě zleniví, buňky krevní se nahromaďují a tím se rychlejší 

 roztrhání stěn cévních děje. 



Množství e.\travas,Uu jest velmi rozličné, někdy náramné; jest nahromaděn buďto 

 v menších neb větších splývajících shoulich v nové blanaté narostlině, aneb prodrav 

 se v duiině její brzo je tekutý, a zase co ssedlina obšírná plave ve výlevu, bud volný 

 aneb v přehrádkách břevnatých nového blanatého pletiva obsažen. Zvláště v pobřiš- 

 níci nově utvořená blána stává se jím černěmodrou ba i černou. Tvoření tuberkulů 

 bývá arci velmi obyčejné. Nedá se to jinač vyjádřiti, než že právě záněty blan sy- 

 roNattíčných u tuberkulosnich lidí velmi zhusta se přiházejí. 



Působení exsudalu v pletiva musí se považovati co východ a následek zánětu, 

 a pletiva berou z toho své porušeni. Porušení lo jest velmi rozdílné, přivádějíc jen 

 nepatrné přechodné změny, jindy zase trvalou degenerací (zvrhlost) ano i rozpadení 

 liplné pletiva. Aby se tomu snadněji porozumělo, musíme opakovati, že exsudaty se 

 buďto vylévají na volné povrchnosti, aneb se méně neb více jednostejně ukládají v in- 

 tersticie (přehrádky) pletiv. Ano vnikají i do hutných částí pletiv, také do ztrnulé mezi- 

 buněční (dužinné) hmoty chruslavek, kostí: paremhjmatosni exsudal. E.xsudaty v obou 

 pádech, totiž co interslicialní i co parmchymalosyii, ruší a kazí pletiva a sice : 



