43 



(I. přivádčjíce v prvním pádu pletivní prvky ze vzájemného spojení, mzdreujice 

 je mnohonásobně, při jemné tkanině a při bouřných e.tsudacich, v sebe přijímajíce co 

 byly ze suiímcznusti vyloučily a ze souvislosti urazily, připravujíce takto jich rozpadem' 

 a odmíšciií. 



b. V druhém pádu nakypřujíce, navlhčujíce, nabubiujícc, kalíce a odbarvujíce 

 působí, Í.C se tkanina rozpadává v molekulami trf a luk, ie koraví a kostnatí. Co se 

 nakypřcní týká, zvláště památný je pochod exsudaCní na blánách slizných, přede vším 

 na bláně slizne celého koneCniku, při čemž slizovka velmi rychle takměř se rozplývá 

 (rozplývající exsudat), rozpadajíc se dle nálevu cev krví bud v bezbarvou neb barev- 

 nou, šedivě začernalou, Červenou, hnědě červenou a čokoládovou (haemorhagickou) kaši, 

 která se snadně setříti dá a jako taková z těla se vymítá. Ještě důraznější rušivost 

 jak pletiv tak též nově utvořených narosllin jeví e.xsudaly převrhujíce se v lalovaléni. 



Východy zánélu. 



Východy zánětu vztahují se na samý pochod zánělnl, aneb na exsudaty a pleti\a 

 jakož i na nové lilvary; v posledním případu totiž obsahuji proměny, v jaké exsudaly 

 a pletiva jakož i nové útvary upadají. 



V prvním případu přechází zánět 



1. v rozděleni, rozehnáni ; 

 v druhém 



2. ve vystřebání (resorplio) a rozruiení (resolutio), 



3. pozůstání exsudalů a nových útvarů, 



4. hnisovatěni a lalovaléni. 



O přechodu zánětu v mrlinu budeme mluviti ve zvláštním článku. — 



1. Rozděleni, rozehnáni zakládá se na přerušení počalo zástavy. V průvodu 

 nastávajícího stahováni nejtenšich cevek anebo přerváním zúženi přívodice (arteric) 

 a tím samým sesílením popudu se strany přívodice navrátí se úkaz chvění se sloupii 

 krevních a lim též nakypření jich a rozejetí se buněk krevních prvé slepených. 



2. Rozrušeni se stává teprva exsudaci a záleží přede vším ve vystřebáni exsudalů, 

 které se řídí dle množství vyměšeného moku, jdouc před se snadněji neb obtížněji, 

 a daří se více neb méně úplně. 



Nejsnadněji a nejúplněji bez nerušení pletiva se děje vystřebání při vyměšeninách 

 na blánách syrovatečných na jich povrchu; méně příznivě se prihází v intersticialnich 

 a dužinných exsudatech, 



Jelikož kromě vyměšenin též i rozpadlé pletivní částky se vyslřebují, povstává 

 ze zánětu druhotní libyt, misánl (atrophie). V bývalém ohnisku zánětním pozůstávají 

 mezery — jedna neb několik — a to ohraničeny aneb proraženy novým útvarem aneb 

 bliznovým pletivem, jakož se stává nejčastěji v mozku. Konečně i tyto nové útvary 

 podléhají vystřebání. 



3. Pozmtáni exsudalií a nových lilvarú. Exsudaty pozůstanou budlo úplně aneb 

 po neúplném vystřebání částečně v rozličné podobě, na příklad co tuberkulovité, ztuč- 

 nělé, ztučnělo-křidovité, co kolloidy. — Obzláště tu míníme nové útvary, které byly 

 jen ze zánětu povstaly. 



Hmota, v níž se nový útvar usadí, jest velmi rozličná : zvláště v částech našeho 

 těla, v nichž od úrazu zánětem samým spůsobeného ztráta hmotní se musí obnoviii> 



