,;46 



ťřede všim nejčastěji přichází v pletivu syrovalečném zdnéi s rychlou exsudací, 

 klerá dle povahy vyměšeniny velmi rozličné následky a úkazy uvodí. Velmi fnnoho na 

 lom záleží, zdali exsudat je vláknitý, jenž by se později úsirojným stal, aneb zdali Je 

 tekutý (syrovateÉný, hnisovitý, krvotočný). 



Za nejnápadnější znamení zánětu se považovala bolest, která se vyznačovala co 

 bodavá a trhavá (loupavá), která však bývá buďto jen v nejmenším stupni aneb do- 

 cela chybí. Tato nezřídka bývá dle zákonu výstředního rozvádění nervů na docela 

 jiném místě nežli je zánět, a začaslé se rozšiřuje paprskováním (irradiatio) přes více 

 i nechorých míst. Bolest tudíž je zde jako i v jiných pádech znamení, na něž se 

 v diagnostickém ohledu spolehnouti nelze. Obyčejně bolení i s horečkou docela nebo 

 velmi nápadně a někdy i náhle utuchne, jak se byla exsudace stala, tak že nezkušený 

 a na své domnělé léčivé prostředky si zakládající lékař mysli byli chorobu ukončenu, 

 a tím jen sebe a nemocného klame a mýlí. Kromě bolestí přichází též častěji, ale ne 

 vždy, rušení v záhyvech oněch ústrojů, které zanícenou blánou syrovatečnou obaleny 

 jsou. Nejjistěji však se dají všecky záněty blan syrovatečných po událé exsudací určiti 

 ťysikální diagnostikou, jelikož následující zřetelně pozorovatelná znamení se vyskytují : 

 nabubření a napuchlina, šplíchání (fluctualio), zmizení obyčejných šustů a pohybů, 

 stištění anebo pomknulí příležících ústrojů, krátký, ztemnělý neb prázdný tón poklepem 

 dobytý, zvuk tření. 



Co se týká léčad takového zánětu, dostatečné jest ze začátku upotřebení studena 

 a na lo po stalé se exsudací tepla ve spůsobě teplých náčínků vedle hojného pití stu- 

 dené vody a potřebného poklidu, zvláště vodorovného ležení v posteli. Ubírání krve 

 pouštěním, pijavkami neb baňkami, kalomel (soličník rtufový), tak nazvané otvěravé 

 čili počistivé soli , jako je Glauberská a těm podobné, potírání mastí rtuťovou, zpryštidla 

 všeho druhu, jod a jiné podobné prostředky Jsou docela zbytečné, chorobu prodlužující 

 ano i škodlivé, Jelikož krev vyměšením zvodnatělou a porušenou ještě více kazí a 

 hatí. Dieta musí býti v době exsudační posilivá a záživná, byvši před tím za čas hy- 

 peraemie (zbytnosti krevní) a silnější horečky uskrovněna a chladivá. 



Nepravidelné nahromadění tekutin, buďto kapalných neb plynných, v syrovatečnéra 

 měchu pochází buď z tekutých plodin zánětu (syrovatečných, hnisovitých, syrovatečno- 

 krvotočních exsudatů) , buď z vodnatelných propocenin (transsudatů) , z krve aneb 

 z dyskratických ssedlin, zvlášf rakovitých a luberkulovitých. Při všech těchto teku- 

 tinách se tatáž znamení chorobná naskytují, jaká Jsme byli svrchu uvedli; jen měchy 

 syrovatečné naplněné plynnými látkami, jsoucí při tom nad míru nadmuté, poznáváme 

 po velmi plném, více neb méně tympanitickém tónu. 



4. Choroby bldn slizných (slizjiio). 



Sliznice, které všeobecné sice té samé povahy Jsou, a však na rozličných místech 

 rozličné vlastnosti mají, podléhají velmi často všelikým chorobám, dílem pro hojnost 

 cev a nervů, dílem že se snadno stýkají s mnohými bud zevnitř pošlými aneb uvnitř 

 těla zplozenými škodlivinami ; taktéž ochuravují obyčejně při všech dyskratických choro- 

 bách krve, Obmezuji se buď na menší místa, na jednotné foUikule, aneb se prostraňují 

 po větší části sliznice a sahají dále v hloub, přecházejíce nejdříve v spojné pletivo 

 podslizničné. 



Pro polohu a zábyv jednotných sliznic nedá se všecko dráždění chorobou sklí- 



