nékdy dost nemotorné proti plynu kamenouhelnému horlili; lak seku pf. pravilo, že 

 plynu toho možná jen z anglického uhlí dobýval, nikoliv ale z francouzského — 

 a předce se mohl každý o tom velmi jednoduchým pokusem přesvědčit, když Winsor 

 videi, že veškeré výmluvnosti jeho předsudky francouzské vyvrátiti nelze, poCal PaH- 

 žanám okazovat jeítě skvostnější pokusy, kleré kuneCnC lépe ouřlnkovaly. Roku 1S17 

 sešlo se již přes milion franků k zařízení plynáren; ale horlivost francouzská nebyla 

 stálá. Trvalo to dvě léta — a počet odběratehl se nerozmnožil: celá spoleCnosl se 

 musila konečné rozejit, a prodala všecky své nástroji pouze za 67000 frankň. Ale 

 i nový podnikatel, kleré právň zbytky tyto koupil, byl by málem přišel na mizinu, 

 kdyby byl král Ludvik XVIII. sám na své outraty podniknutí toto neudržel. Příkladem 

 královým povzbuzeni hrnuli se nyní dvořané k odebírání akcií, a tak povstala první 

 královská společnost francouzská. Když ale král po néjakém čase plynárnu za polo- 

 viční cenu prodali kázal, udělala i lato společnost bankrot a plynárna se doslala opět 

 do rukou anglických. Zponenáhla se ale předee množil počet plamenů plynových, 

 a roku 1839 bylo jich v Paříži 11.000; v té době povstaly tam dvě nové společnosti, 

 které zvláště vzdálenější částky města plynem osvětlit měly. Nyní nacházíme v Paříži 

 osm společností k osvětlování plynem, jejichž jistina dohromady asi 30 milionů 

 franků obnáší. 



Zvolna se rozšiřoval plyn i po ostatních zemích evropských. Tak uzavřelo 

 roku 1825 ministerstvo vnitra a policie v Berlíně smlouvu na 21 let s jednou spo- 

 lečností Londýnskou, která měla po celý len čas město Berlin za 31.000 tolarů ročně 

 plynem osvětlovat a na požádání i do divadel, krámů, hostinců i bytů soukromých plyn 

 zaváděl. Společnost ta žádala ale později od soukromníků veliké ceny, tak že byl 

 magistrát Berlínský konečně rád, když smlouva došla. 



Nám Pražanům se leprv roku 1847 světla plynového dostalo, a smlouva se spo- 

 lečnosti Vratislavskou uzavřená trvá až do roku 1867. 



Ostatně se ale plyn již z Evropy i jinam dostal, totiž do Egypta, čímž byla 

 proslulá tma egyptská konečně přinucena ze země se vystěhovat, a — nyní se jinde 

 potlouká. 



Poznavše poněkud, s jakým namáháním upotřebení plynu hořlavého cesiu razili 

 si muselo, patřme, jak se plyn tento z uhlí kamenného dobývá. 



Na mnoha místech v přírodě vystupuje plyn hořlavý sám od sebe u velikém 

 mniížství z dolů uhelných ; když se plyn tento ve velikých nádržkách shromáždi a pak 

 trubami rozvádí, tedy povstane přirozené osvětleni plynem. Tak se pozorovalo na blízku 

 jezera Erie v Americe, že z jednoho potoka ustavičně bublinky vyskakují : když se 

 bublinky tylo zapálily, hořely plamenem jasným : prňmyslný duch amcrikánský dal to- 

 muto plynu příznivéjši východ, plyn se chytal do nádržek, a blízké místo Fredonia 

 doslalo takto velmi laciné osvětleni. Takových pramenů plynových se na zemi ještě 

 mnoho nalézá, ovšem ne vždycky právě lam, kde by mohly býti lidem k užitku. 



Při dobývání plynu kamenouhelného roztluče se uhlí co možná na stejné kusy 

 a pak do hřivol nasype. Křivoly jsou trouby průřezu vejčilého, as 7 střevíců dlouhé 

 a jeden střevíc široké ; vzadu jsou oupluě zavřené, napřed jest ale přiděláno víko, 

 jenž se pomoci oblouku na křivolu připevněného šroubem ztuha prillačuje; tímto 



