20 



a lampám veřejným, jakož i do domů ; trouby lyto vedlejší jsou obyčejně z olova, aby 

 se tím snadněji rozličně ohýbati a po stěnách sem lam vésti mohly; ale právě pro svou 

 měkkost a snadnou rozlopivost nemělo by se olovo na takové trouby bráti. Kov měkký 

 se totiž snadno kazí, tak že plyn pak z trouby vyrazí, a je-li to v prostoru uzavře- 

 ném, ve smíšení se vzduchem nebezpečné výbuchy spůsobi; tak se stalo před několika 

 roky v Paříži, kde německá myš lakovou trubku olověnou prožrala. Mimo to se ale 

 olovo v horku snadno rozpouští; povstane-li v domě oheň, rozpustí se taková trouba 

 plynová velmi snadno a oheň se plynem vystupujícím velice zmáhá. Proto by bylo 

 lépe, kdyby se dělaly tyto vedlejší trouby plynové z kovu tvrdšího, který by zároveň 

 i horkem méně trpěl. 



Spojení každé vedlejší trouby s troubou hlavní musí byli tak uspořádáno, aby 

 se v každém okamžení přetrhnouti a zase urovnati mohlo ; to se děje tak nazvanou 

 sámyčkou hydraulickou (hydraulisches Ventil). 



Od trub vedlejších vedou opět lenší trubky k strojům, kde plyn otvorem vystu- 

 povati a hořeli má; stroje ly šlovou plynomorij (Gasbrenner) a mají rozličný tvar. 

 Na každém plynomoru jest kohoutek, jímž lze velikost plamene řídit. Je-lí na plyno- 

 moru jen jediný kolmý otvor, tedy povstane jednoduchý paprsek (einfacher Strahl), po- 

 dobný jasnému plamenu svíce; má-li plynomor dva kulaté otvory v úhlu 45" nakloněné, 

 tu se oba plynové paprsky prorážejí a povstane plamen nahoře vykrojený, tak nazvaný 

 ryli ocas (Fischschwanz) ; má-li plynomor více otvorů, jejichž paprsky se nesbíbají, po- 

 vstane plamen širší, z jednotlivých paprsků složený — kohouti ostruha (Hahnensporn). 

 Velmi často — zvláště na místech veřejných — mívá plynomor Iři otvory, které jsou 

 kolmým průřezem mezi sebou spojeny; tím povstane plamen široký, nahoře dvakrát 

 vykrajovaný, tak nazvané křídlo motejlí neb křídlo netopýrové (Schmetterlings- oder 

 Fledermausflůgel). O zřízení plynomoru se nadělalo mnoho návrhů, o kterých se zde 

 ale pro obmezenosl místa zmínili nelze. 



Je-li plynomor bez příkrovu, lu plamen tahem velice trpí ; neb větrem se pla- 

 men ochladí, plyn jenom nedokonale hoři a mnoho sazi vylučuje; proto se dávají často 

 pokrývky na plynomory, zvláště na místech veřejných. 



Pravilo se již, že vychází plyn z plynopudu stále pod stejným tlakem; pozoru- 

 jeme-li ale nějaký plamen plynový, uvidíme, že neoslane předce po celý večer stejný, 

 že se ledy síla, s kterou plyn z otvorů se hrne, předce mění. Příčina této proměny 

 záleží v tom, že nevychází plyn pořád stejným počtem otvorů ; z večera, pokud jen 

 několik světel hoří, hrne se plyn jen malým počtem otvorů, proto vychází s větší 

 silou a plameny plynové jsou jasnější ; když se ale později více plamenů rozsvítí, tu 

 obdrží plyn více východů, na které se len samý llak rozdělí; plyn vystupuje pak 

 s menší silou a dává méně jasný plamen; má-li ledy světlo zůstali lak jasné jako hned 

 z večera, musí se kohoutek u plynomoru více otevřít. K vyrovnání této nestejnosti 

 byly vynalezeny zvláštní stroje, které samy kohoutek u plynomoru tak otáčely, aby se 

 jasnost plamene neměnila; nenašly ale obliby. 



S počátku se platilo za plyn podle počtu plamenů a podle času, jak dlouho 

 každý plamen hořeti měl ; to se děje ješlě i nyní při osvětlování ulic a jiných otevře- 

 ných míst veřejných; tak se platí unás v Praze za každou lampu, která každou noc (mimo 

 noci, když má měsíc svítit) od večera do půlnoci hoří, skoro 22 zl. ve stříbře. Jindy se 

 dle toTio spůsobu platilo i za plyn v domech privátních spotřebovaný, při tom přišla 



