PRŮMYSLNÍK 



Příloha k ŽíTé. 



ťfslo 3. 



O výrobcích hliněných. 



Rozličné druhy hlíny povstávají v přírodě zvětráním mnohých sloučenin, z nichžto 

 nejdňležilčjši jest živec Živec (Feldspath) jesl sloučeninu dv<ijit;i, složená z kieinenu drasel- 

 natéhu a z krcmanu hlinilélio; působením vlhkosti a vzduchu poznenáhla z\ětrá, křeman 

 draselnatý se vyloučí a bývá ud rostlin pohlcen; odtud pochází draslo v popeli rostlin- 

 ném. Po vyloučeni křemanu draselnalého ostane ze živce jen křeman hlinitý ; len se 

 objevuje na misie svého povstání co hmota bělava, bezleská a neprozračná, klerá 

 obyčejné porculánkou (Porcellanerde) čili kaolinem slovo, a od hlíny i tím se rozeznává, 

 že byvši vodou zadělána jen velmi málu Iqdt-é lOsto tvoři. Když se ale onen křeman 

 hlinitý z místa svého povstání vodou odplaví a pak opět někde usadí, tu dělá hlínu 

 tvorebnou (plastischer Thon), klerá měkne vodou na těsto Ivořitelné. 



Dle látek přimíšených rozeznává se ještě několik odrňd hlíny. 



Hlína ItrnčiisLá (Tópferlhoii) podobá se tvorebné, obsahuje ale ještě sloučeniny 

 železnaté, a proto mívá i po vypálení barvu červenou neb žlutou : silným výhřevem 

 se roztopuje. 



Hlína ohnivzdorná Cfeuerlcster Thon) jest velmi Ivorelmá, bývá po vypáleni bud 

 bílá neb i červenavá, a nerozlopuje se. 



Hlína valchářská (Walkercrde) jesl hmota bílá, drobivá, klerá se ve vodě rychle 

 na drobný prášek rozpadne a pak co těsto netvořivé mastnoty pohlcuje; proto se 

 potřebuje k vypuzení skvrn mastných, k valchování sukna a J. 



Slin (Mer^el) jest hlína tvorebná s vápnem smíchaná ; je-li více hlíny než vápna, 

 slově slin hlinitý (Thonmergel), — jestliže ale vápno hlínu překonává, povstane slin 

 vápnitý (Kalkmergel). 



Uacka (Lehm, Ziegeithon) jest hlína méně tvorebná, ve které jest přimíchán 

 písek kremenitý s látkami železnatýmí ; v ohni se vypálí na červeno. 



Jíl (Letten) jest hlína modravě šedá, částky uhelné zavírající ; s vodou poskytuje 

 lěsto přeluhé, a vodu silně zadržuje. 



Veškeré výrobky hliněné lze rozdělili na hutné (dichte Thonwaare) a dírkovaté 

 (poros). Výrobky hutné se musely v peci tak rozpálit , aby se veškeré částky více 

 stáhly a takřka s%; proto bývá nádobí lakové průzračné, vypadá na lomu Jako sklo, 

 vodu nepropouští a dává na oceli jiskry. Výrobky dirkovalé se při vypalováni jen 



Krtiniyslnik O 



