48 



ve vodě močil. Pak se vloží mezi ťuviiá pikiiu. a kameny na (u, iiliy se narovnaly 

 Desky rovné se koneénč na slunci (ve Francuiizsku) nch nad ohněm (ve Špančlicli) 

 vysuší. Sušcniiii mul ohnrni deska na povnliii zíerná a stane se tvrdší, na slunci 

 ostane světlá, měkká a |iružná, a luidi se jiak lépe na dělaní zálik láhvuvýcii. 



Výnos plutd jest znamenitý. V jednom lese na ostrově Sardinii je 85.000 plutu, 

 které se v 21 letech dvakrát loupaly; každj plut dá v průměru 75 liber korku, to 

 dělá dohromady 127.500 eenlů, a na penězích 1,275000 zlatých. 



Korek se skládá z bunic hustě při sobř ležících, které mají tvar nepravidelných 

 sloupcěkfl šestíhraných, průměr jejich obnáší as ' j,, a délka as ',,5 millimelru, dle 

 toho je tedy v objčejné korkové zátce asi 200 milionů lakovjcli bunio slěsnáno. Leh- 

 kost korku pochází jen odtud, že jsou bunice jeho jen vzduchem naplněny, a poněvadž 

 jsou k tomu jcšlě uzavi'ené, proto nemohou (ekutiny korkem pronikat. 



Dlouhým ležením, zvlášf na místě studeném, korek ztvrdne, zahráním ale, 

 zvlášf vařením v teplé vodě, stane se více pružným, lak že se tlusté korky do tenkých 

 trubek láhvicových vpraviti dají. 



Lučebně se skládá korek z korkvvinij (Subcrin), která .se rozeznává od dřevo- 

 viny lim, že byvši s kyselinou dusičnou vařena poskytuje zvláštní kyselinu, která se 

 korkovou (korksáure) nazývá. 



V ohcliodu .se nachází korek v deskách širokých, světlých neb opálených; leda- 

 kdes je korek opálený oblíbenější, což jest ale pouhý předsudek. Dobrý korek má 

 být éervenavý, hodně pružný, lehký, měkký a málo dírkovaly, nemá mít světlé a 

 temné skvrny. 



Nejvíce korku se spotřebuje na dělaní zálek, kleré se skoro bez výminky 

 od ruky ostrým nožem vykrajují a pak zvláštním strojem okulatí. V obchodu se roze- 

 znávají zálky válcovité a kuželovilé (zašpičatělé), a dělí se obyčejně dle druhu korku, 

 dle velikosii a dle oučciu- Rozdíly llouštky se udávají dle čísel, která nejsou ale všude 

 stejná. Zálky korkové se prodávají po stu neb po tisíci. 



Ostalíiě se potřebuje korek do podešvů zimních bot nepromokavých a rozesílá 

 se k tomu oučelu již v potřebné lupeny rozkrájen. — Pro svou lehkost se potřebuje 

 i na náj-adí rybářské (zvlášf na špalíčky k sítím), na přípravy k snadnějšímu plaváni 

 (na spůsob kazajky nebo pasu), a na loďky nepotopitelné; ve vlasti jeho dělají z něho 

 talíře, koflíky a lžíce, a v některých dílech Španělska jím i střechy] kryji. 



Prachem korkovým se vycpávají polštáře. — Fálí-li se korek v nádobě zavřené, 

 povstane z něho uhel, který se obyčejně černí špamkkou (Spanischschwarz) nazývá. 



V novější době se vyskytlo v obchodu dřevo měkké, houbovité a skoro duši 

 bezové podobné (Lignum balsa), které se mělo ledakdes místo korku potřebovat , ne- 

 našlo ale žádné obliby. 



Dříví pintové potřebují tesaři a truhláři, musí se ale chránit před povětřím, 

 jehož proměnami brzo porušení bere. Kůry zbavené jest předobré palivo. 



Žaludy plulové jedí ve Španělích pečené jako kaštany, jelikož jsou sladké 

 a lahodné. 



O kliku. 

 Mnohé vlákniny zvířecí mají lu vlastnost, že se delším vařením ve vodě rozpustí 

 a že roztok takto povstalý po vychladnutí zvláštní rosol tvoří. Když se rosol tento 



