48 



zem iiiidobí iiiěděiiBho „ jiných věcí kovových : s olejem poskytuje trvanlivé barvivo na 

 dřevo a na kámen, — s vodou na nádobí hliněné , zvlášf na kamna , která pak jako 

 železná vypadají. Litiny železné se piečaslo tuhou natírají, aby nerezovatěly' Řemeny 

 k broušeni bývají také tuhou natřené. Ze sádla a tuhy dělá se výborné mazadlo na 

 stroje, které se zvlášf na dřevěná kola zubatá dobře hodí. Provazy, které se mnoho 

 Irou, nabývají nátěrem tuhovým více trvanlivosti. 



Dále jest tuha výbornou látkou na kelímky neroztopilelné , které proto tuhové 

 neb Pasovské (Grapshittiegel, Passauertiegelj šlovou. Mnoho tuhy se spotřebuje i na 

 dělání jiných nádob lučebních , jakož i za přísadu k hlíně , z které se desky a cihly 

 ohnivzdorné zhotovují. 



Hlavní výrobek tuhový jsou ale tužky (Bleistifle). 



Některé tužky anglické se řežou bezprostředně z větších kusů tuhových, které 

 se tenkými pilkami nejdříve na desky, pak na pruty a konečně na jednotlivé tužky 

 rozkrajují a do dřeva zasazují. Takové tužky z tuhy přirozené a nemíchané jsou nej- 

 lepší ; lehce píší a předce se tak brzy neopíší , dělají čáry hezky lesklé , které 

 se ale kaučukem zase snadno vymaží , a nelámou se. Tužky tyto jsou ale drahé 

 a vzácné, poněvadž se pěkný a veliký kus tuhy velmi zřídka najde. Z té příčiny se 

 dělá i v Anglicku větši díl, a v jiných zemích veškeré tužky z drobných kousků 

 tuhových s hlínou smíšených. K tomu oučelu se tuha a hlína (každá pro sebe) doliře 

 rozemele, vyčistí, vyplaví a pak v náležitém poměru smíchá; z těsla povstalého se pak 

 lisem tužky vytlačuji, které se po vysušeni vypálí a do """eva zasazují. Výborné lůžky 

 tohoto druhu dělá Conié v Paříži a Ilardtmuth ve Vídni a v Budějovicích ; tužkám tako- 

 vým se může dát pálením rozličná tvrdost, — tužky Hardtmuthovy seděli dle tvrdosti na 

 6 čísel, a u všech jsou zrno a barva stejné. 



Někdy se míchala tuha na tužky (místo hlíny) s klovalinou (Gummi), klihem, 

 karukem neb i trangantem, což se nyní ale velmi zřídka stává. Dělávaly se i pevné 

 desky z tuhy a síry (neb i z tuhy a kalafuny), které se pak pilkou na jednotlivé tužky 

 rozřezaly ; i takové tužky se led zřídka vyskytují. Tužky, jejichž hmota se z luhy a kalafuny 

 skládá, mohou v plamenu svíčky změknout a pak pouhým tlakem prstu ostrou špičku obdržet. 



Špatnější tužky se zasazují do dřeva jedlového, smrkového, lípového neb dubo- 

 vého; pěknější do dřeva tisového (Rotheibenholz), nejpěknější (anglickým podobné) do 

 tak zvaného cedrového, — je to ale vlastně dřevo z jalovce virginského. 



Z říše Rakouské se mnoho tužek vyváži. 



Papír rezový. 



Papír rezový (Rostpapíer, Polirpapier, Schmirgelpapier) se dělá ze silného pa- 

 píru obyčejného, když se na jedné straně klihem nalře a pak dobře roztlučeným a.pře- 

 ločeným šmirglem posype. Místo papíru brává se někdy i kůže. Papír takový se po- 

 třebuje — byv dřevěným olejem pokapán — k uhlazeni kovů, k vytření skvrn rezo- 

 vých ze železa atd. 



Casio se posypává papír tento místo šmirglu práškem pemzovým (Bimssteinpulver), 

 neb i roztlučeným sklem, a často i pískem, — pak bývá ale vždy méně dobrý než 

 šmirgiový. Nejlep ší pa pír rezový přichází z Paříže. 



^'^:,.'Í^P I Sestavil : Prof. Josef Balda. 





icha Kohlíčka v arcibiskupském semináři v Praze, 1857. 



