ŽIVA. 



CAS0PI8 PŘÍRODI^ICKÝ. 



Redaktorové : Prof. Dr. Jan Purkyně a Jan Krejčí. 

 číslo I. Dločiiífi bruOO. Leden 1854. 



Vychází měsíčně po dvou arších. Cena pro údy Matice obnáší ročně 1 zl. 30 kr. stř., pro od- 

 běratele ostatní ročně 3 zl. stř. Předplacení přijímá se v kanceláři p. J. U. D. Jos. Fryče, v Jin- 

 dřišské ulici č. 900 — II., pak u domovníka v musejním domě, kdežto se čísla vydávají. Zasílá se 

 také poštou. Poštovné obnáší ročně 36 kr. siř. 



člověk, přírody vládce a pán. 



Sepsal prof. Dr. Jan Purkyně. 



Zní to arci něco zpupně a nádhernč, jmenovali člověka vládcem a pánem pří- 

 rody, když povážíme, jak zanikající částka jest země naše v oboru hvězdných nebes' 

 a jak malý vzdán člověku okrslek na povrchu jejím, jak skrovný počet sil, přemalitkých 

 poměrně k ohromným silám země samé, nerceme-ii celého všehomíra. K tomu posta- 

 ven přírodou člověk nah na svět, nechráněn, jako jiné živočišstvo, proti návalům 

 mocí živelních šatem hřejícím, všelikému úrazu vzdorujícím, neozbrojen zbraněmi sa- 

 morostlými, rohy, drápy, ostny, zuby, jedy proti nepřátelům života svého. Narozen dlí 

 dlouhá léta v mládi bezvládné, slabé, nezkušené, aniž by málo dní přetrval bez opatro- 

 váni a pěstování rodičů svých. Což mu dáno v náhradu za lakové nedostatky, aby 

 uchránil život, ano aby nadvládu získal nad touže , s ním jako macešním způsobem 

 nakládající přírodou ? Jest to jedině rozum, jenž mu otvírá smysly , aby zjevné mu 

 učiněny byly skryté síly přírody, aby je vyzpytoval, změřil a zvážil, aby jich užil ku 

 potřebám svým, aby je obrátil proti té samé, na pohled jemu nepříznivé přírodě. 



Mythologie řecká vypravuje o žehravosti bohův na člověka již od prvního po- 

 čátku jeho utvoření. I bylE Prométheus přinucen ukradnouti Zeysu ohně nebeského, aby 

 jím obdařil člověka, stvůru svého promyslu. I v časech historických panovala u Reků 

 ta pověra, že bohové jako závidí člověku každé vynikající šlěslí, začež záhy obětováno, 

 co bylo nejmilejšího i nejdražšího, k smíření žchravosli svrchovaných. Rozum tedy, 

 a co rozumem získáno, dáno člověku proti vůli bohův, jim jako na litržek a na vzdory. 

 Nedivme se lakovému učení starých pohanů. Jejich bohové nebyli než zosobněné síly 

 přírodní, proti kterým rozum lidský arci jako způrce považován býlí mohl, začež i od- 

 por nebes se vyskyl^. 



Zcela jinaké smýšleni vzniklo za časň našich křesfanských. Bůh jest tvůrce 

 přírody i v ní člověka, obou to výtvorů svrchovaného rozumu, aniž tedy může rozum, 

 jak se v člověku jeví, v odporu býti s rozumem v povšechné přírodě. Ano, co člověk 

 podle zákonů přírody činí, činěno jest přírodou samou. Nepovcdon-li sedila lidská, zničí-li 

 je příroda, nebyla po zákonech jejich , aniž po zákonech bn/ích. Jest ale vyšší příroda 



1 



