váme živoky přednč smysly svými zevnitř, pak vnikáme v jejich útroby, poznáváme 

 jejich ústrojí, jejich zábyvy, a vznášíme se ku poznání zákonii životních. 



To však nejenom slouží vědě íisté, naprosto vzaté, nýbrž i k použití pro po- 

 třeby života soukromného i společenského. Čerpajif z těchto vědomostí lékař, hospo- 

 dář, vychovatel, a též i vládcové lidu a zákonodárci, poněvadž jejich působení založeno 

 jesl na přirozené povaze živoíních předmětů jejich činnosti. I tady, ač na vyšším sta- 

 novišti přírody oučinné, dospěl člověk pilným pozorováním a přičinlivostí k nemalému 

 ovládnutí sil přírodních. Svědkem toho jest rostlinstvo, jenž, kde užilo opěky člověka, 

 utvořilo se v role úrodné , v zahrady rajské. Plané stromoví zešlechtěno v stromy 

 nesoucí ovoce rozmanitých krásných tvarů, libých chutí a zápachů ; sprostá kvítka 

 v květiny skvostných barev a forem ladných, přepyšných; jiné byly vypěstovány pro 

 rozličné potřeby životní, pro píci dobytku, pro pokrm a lahůdky člověku, pro léky, 

 barvy, tkanivo a všeliké látky průmyslnické. 



O zvířatech, ježto příroda člověku na pomoc stvořiti se zdála, již nahoře mlu- 

 veno, také podotknuto, na jaké různé odrůdy soudrnžstvím člověka psí rod se rozštěpil. 

 Diidiž nám dovoleno, ještě něco o té věci zde předložiti. Zajisté přede vším zasluhuje 

 kflň bližšího povšimnutí. Není zvířete, které by tak úzce bylo spřáteleno s člověkem jako 

 kůři, a zdá se to býti přízeň šlechetnější, nevycházející z citu bázně anebo z povahy 

 otrocké. A jaké to srozumění, jaká poslušnost a učenlivost! Neberouce ohled na pří- 

 klady jednotlivé, podivuhodné, hleďme jen na to, jak se chová k svému pánu kůři co 

 povozní, co jízdecký jaké vyvádí řádné pochody, plesy, běhy a skoky, řekl bys, že 

 nemálo oučastňuje se v ctižádosti pána svého. 



Jiná domácí zvírala z rodu ovčího, kozího, volského, vepřového, skrovnými toliko 

 silami duševnými nadaná, chová člověk toliko pro látku, jakouž mu srstí a vlnou, 

 kůží, tukem a masem poskytují ; vzájemnosti duševní tu skoro žádné nestává. Jiná 

 přidružila se o své ujmě k člověku ze sobeckých pohnutek a lichotí mu, i jsou od něho 

 ráda trpěna, jako n. p. rod kočičí. Rod opičí slouží mu v krajích teplejších pro krato- 

 chvil domácí. Jiná chová na svobodě pro zábavu loveckou. S jinými zápasí o život 

 a smrt, a pěstí udatnou mysl, dokud je nevyplemenil, jakož to dosaváde bývá v krajinách 

 pustých podrovníkových, u národů divokých a surových, a jakož to bylo za času Heraklea 

 řeckého. Ptactvo, letem svým z větší části osvobozeno od nadvlády člověka, podlehlo 

 jen tam, kde mu sil nepostačovalo k odletu, kamž náležejí různé druhy kuří a husí. 

 Holub samochtě k člověku se přidružil, vrabec i bezděky se mu nabízí, vlaštovka na- 

 chází u něho pohostinného pobytí. Dravé ptactvo a jiné letouny pozůstavil též zábavě 

 lovecké. Jen zpěváci u něho zdomácněli, i naučil je nápodobňovati hudbičky nástrojů 

 svých hudebních. Papouškové, drozdi a jiní ptáci čilých myslí naučili se štěbetati mlu- 

 vou lidskou, a slouží tím domácí kratochvíli. 



Zeměplazi a obojživelníci stojí již vzdáleněji od člověka. Onf se bojí jedovatých, ma- 

 lých i velkých, hadů a zubaté tlamy ostrovidů (krokodilů) ; bázeň z nich učinila božiska 

 u národů afrických, indičtí hádači je zkrotili, aby jimi hráli na podivení lidu. Jiná hnus- 

 ností svou člověka odrážejí; jen skokan, rosnice a některé ještěrky nalezli u něho milost. 

 Ještě dále jest odloučeno ^obyvatelstvo řek a moří, nečilostí svou i živlem. Jen pro potravu 

 a lahůdky slouží maso rybí. Zde také podotknouti můžeme loveni všelikých kytů (vel- 

 ryb), jichž piány a tuk, jako i sušené a nasolené ryby a jikra značný obchod obživují. 

 Čím dále sestupujeme v říši živočichů , tím větší odloučení od člověka. Ze hmyzu 



