24 



Oež jiiicno ssavcfi nejlépe od jiných Ind je odluíiijc. Velryb, ačkoliv ílyr noh nemá, 

 bez srsli jest a ve vodč žije, jest fsavec, a pravé proto, že jest ode všech zvírat télo 

 třídy nejjednodušeji ustrojen, nejlépe nám poslouží popis jeho co úvod k dalším článkům 

 o čeledích ssavčíeh v tomto časopise. 



Již pohled na přiloženou tabuli, představující kostru velrybí, okolo níž obrysy 

 lěla jsou nakresleny, přesvědčí íSlenáře o jednoduché stavbč velrybího těla. Hlava bez 

 výslupkii, jak je vidíme u jiných zvířat, bez nosu vyvstávajícího, podobá se skorcř k žabí 

 hlavč, oči jsou velmi malé, uši jen děrami naznačeny. Přední končetiny bez členů po- 

 hyblivých k ploutvím ryb jsou rovné. Ostatní tělo jest oblé bez zadních noh, a v dlouhý 

 ocas, širokou, vidlovitou, masitou plochou opatřený, se konči. Upoinenu-li čtenái-e na 

 pravidlo v přírodo, že čím více výrůstků mají kosti, tím více svalů se na ně nasadí 

 ii liin víte pohybů jest možných : hned uvidí, že ho popisováním mnohých svalů u vel- 

 ryba nebudu mořiti, a že pohyby velryba nemohou mnohonásobné býti, an toliko obratle 

 (Fig. i. A. B. C. DJ opatřeny jsou výrůstky, k nimž svaly zadní, bedrni a ocasní se 

 připevňují, tedy pohyby hlavně zády a ocasem se dějí. Taktéž o svalech prstů 

 a ruky, jsiko u člověka nebo též u jiných zvířat velmi vyvinutých, nebudeme mluvili, an 

 lylo kosti nepohyblivě kůží spojeny jsou a jen svaly lopatky (Fig 1. hj celou končetinu 

 nahoru, dolů a k stranám pohybují, jako u ryby. Porovnáme-li jen podle zevnitřní 

 podoby velryba s nějakým čtvcronožccm, hned nám napadá, že toto zvíře na zemi žíti 

 nemůže. Ploutse jeho ani přes prsa dolů nesáhají, by jimi dále se vlékl, a pro ne- 

 motornou postavu a těžkost těla též by jako červ plaziti se nemohl. Ku plování ve vodě 

 ale tato postava velmi dobře se hodí. 



Každý ví, že ostří vesla s lehkostí vodu prořízne, plocha jeho ale veliký odpor ve 

 vlnách nachází, lak že o ni se podpíriijíei loiFku, ve které sedíme, dále strkati můžeme. 

 Velryb podoben jest k loďce, veslářem jsou svaly, ploutvemi a ocasem vládnoucí. Celé 

 tělo jeho podle oněch dvou pravidel plování a veslování stavěno jest, tak že podle po- 

 třeby zvířete bud bez odporu skrze vodu klouznouti, bud odporu použijíc při plování 

 a pota'pční pohybovati se může. Hlava ku předu jest stlačena a ztenčena tak, že voda, 

 v níž zvíře rychle plove, ke stranám odtéká, aniž se nastavili může Ploutve, na spů- 

 sob vesel ploské, šířkou svou rázně o vodu opírati a celé tělo tím dále strkati mohou, 

 ostřím svým však po ukončeném pohybování bez překážky napřed se šinouti dají, načež 

 je velryb zase na plochu obrátí a strk obnovuje. Zachází tedy s ploutvemi docela tak, 

 jako lodník s veslem. Široký ocas při tom na povrchu vody spočívá a tělo v rovno- 

 váze drží. Naopak zase ke stranám rozšířené ploutve slouží k lomu, by hlavu rovně 

 nad vodou držely, když velryb ocasem plove, což s ještě větší silou a rychlostí se 

 děje. Skroutíf při tom celé tělo tak, že široká ocasní ploutev ve vodě dolů sáhá, potom 

 rychle tělo narovná a ocas nahoru vyšvihne, čímž celé tělo dále se pošoupne. Pohybo- 

 vání to podobné jest ku plování našima nohama. Mimo to udeřením ocasu na povrch vody 

 může se velryb nahoru vznesli, že ohromné tělo jako věž z moře strmí. Ocas mu též slouží 

 za kormidlo, když ho jenom na jednu stranu pohybuje, a rovněž jím na dno moře i zase na- 

 horu slřclhbilě se strkali může. Všecky tylu pohyby podobny jsou ku plováni ryb , čím se 

 ale chování velryba v mokrém živlu valně od chování ryb liší , jest to, že velryb, 

 proto že vzduchem dýše, nad vodou se drželi musí, an ryba, žábrami vodu dýcha- 

 jící, ve všech hloubích se dobře má, ba na vz^luchu se udusí. Sádlo, které ve vrst- 

 vách na dva střevíce tlustých pod velrybí kůží leží (známo že sádlo a olej nad vodou 



