36 



mladé hříb6 zlatem se zakoupí a k veselé jízdě vycvičí; pozdřji přiváže se co dospělý 

 kůň k vozu, ale ješlé jej dobře krmí ; konečně přejde za několik zlatých do rukou hru- 

 bého vozky, kdežto o slámě svíij bídný život ještě několik let tráví a kruté tryzněiii 

 snáší, až do smrti umdlen a umučen rasu jest odevzdán nebo v práci padne. Nic snad 

 neukazuje bezohledné sobectví člověka v tak nápadné míře, jako poměr jeho ke koni. 

 Nesnadno ovšem v tom ohledu opravu zavésti, an prostředek, který by koně před bíd- 

 ným stářím chránil, proli mravíim našim čelí ; muselo by se totiž zavésti jedení koň- 

 ského masa. Než to může se právem žádali , aby každý, kdo koně má, s ním lidsky 

 a rozumně, v přiměřenosti k jeho krásné povaze, nakládal. 



S V é t 1 o p i s. 

 Od J. Baldy. 



Článek druhý. 



Obyčejný výklad výjevů světlopisných. 



Jest to známá vlastnost ducha lidského, že nikdy nejsa spokojen pouze s tím, 

 co se smyslům jeví, všude i po příčinách každého výjevu pátrá. A nelze-li mu vni- 

 knouti někdy v hlubinu temnou, tu nemá pokoje a ohlíží se po rozličných domnčukách, 

 které ve své nejistotě za pravdu přijímá. K takovémuto pátrání musely mnohého pří- 

 měti i výjevy světlopisné, o kterých jsme v těchto listech mluvili ; a jakkoliv byl Arago 

 hned při prvním uveřejnění vynálezu Daguerrova vyřkl, že nelze při naší posavadní 

 vědomosti v lučbě a optice tajemné výjevy tyto dokonale vysvětliti : předce si nevší- 

 mali mnozí tohoto odstrašujícího výroku, a v krátkém čase se všech stran ozývaly se 

 hlasy vysvětlující vše , čehož příčiny se posud neznalo. Ovšem jsou veškeré posa- 

 vadní výklady podivných výjevů těchto pouhé domněnky, a však nesmíme jimi povrhnouti, 

 neb takové hypothese již nejednou k pravdě vedly. 



Předně se muselo vyšetřili, v čem vlastně ta proměna záleží, kterou světlo na 

 látkách citlivých spůsobuje. Proměna tato, jak jsme již pravili, zdá se býti lučební 

 a záleží v tom, že se na desce jodid stříbrnatý světlem lučebně rozloží ; při tom se 

 vyvinuje volný jod, a to tim více, čím více světla na desku padá. Kam plné světlo 

 padlo, tam zůstane téměř jen čisté stříbro a toliko málo jodidu; kam méně světla 

 přišlo, tam zůstane více jodidu ncrozloženého ; a kam žádné světlo nepadlo, tam jest 

 samý jodid nerozložený. V ouplné tmě nebyla ovšem žádná částka desky, poněvadž so 

 světlo ke všem částkám vkrádá. — 



Za druhé bylo vysvětliti, proč světlo proměnu na desce dříve spůsobí, když se 

 užívá tak nazvaných látek zrychlujících. Mělo se za to, že látky tyto zrychlující, 

 zvláště chlor a brom, tvoří se stříbrem desky soli, a soli tylo že jsou příčinou rych- 

 lejší proměny, poněvadž se soli chlorové a bromové již samy o sobě na světle ještě 

 dříve promění, nežli soli jodové. Kdyby tomu ale v skutku tak bylo, totiž, že by tvo- 

 ření těchto solí chlorových a bromových bylo příčinou rychlejšího působení světla: tu 

 by nebylo jodu u desk fotografických potřebí; a předce se ještě nepošlěstilo, na 

 deskách nejodovaných — kde ledy světlo tyto citlivější soli látek zrychlujících rozkla- 

 dlo — svěllopisní obraz utvořiti. Tedy nezbývá nic jiného, nežli abychom se po jiné 



