43 



vabnúlio, že nejeiioin iiyni , nýbrž již dávno mnolio bylo lidi, ktoří celý svfij život 

 jirůzpytu ICcIiU) rostlinek věnovali a s neukojitelnou snahou po lesích a dolinách se pro- 

 iliázeli, aby co možná všechny je poznali a z útlé podoby jejich se radovali. 



Nevinná lato radost obdrží však hluboký význam , vnikne-Ii duch i do vnitřní 

 budovy tSchto půvabných tvarů , a pozná-li poměry jejich k ostatnímu rostlinstvu 

 a celé přírodě. 



V předešlém naznačil jsem již z části jeden znak, jímžto se mechy od ostatních 

 nižších tříd rozeznávají, totiž lisly. Ale bylo by velmi nedostatečné, kdybychom pouze 

 na tomto rozdílu přestali chtěli. Nelot nejenom listnatost jest u mechů něco zvláštního, 

 nýbrž celá jejich podstata jest docela jiná, nežli u hub a řas. Kdežto u těchto žádný 

 díl vynajíti se nemůže, který by se podstatně od ostatních dílů lišil, počíná se u mechů 

 objevovati úplná rozličnost v částech jejich, kleré se již v několikero ústrojů, nejenom 

 tvarem, ale také vnitřním uspořádáním rozličných, rozstupují. Právě tímto rozstoupením 

 povstává list a lodyha, které zde ponejprve v patrném rozdělení se objevují a u všech 

 vyšších rostlin oddělené zůstávají. Právě to tvoří nejvýznamnější znak u všech 

 vyšších rostlin. 



K tomuto znaku, kterým se mechy již do řady vyšších rostlin slaví, ještě při- 

 stupuje druhý, neméně důležitý, totiž pohlavní rozdíl plodních ústrojů. U oněch tří 

 nižších tříd prostředkovalo se rozplemeňování pouze tím, že se jedna neb druhá buňka 

 osamostatnila, od mateční rostliny oddělila a nové podobné rostlině původ dala ; začí- 

 najíc ale od mechů závisí rozplemenění od pohlavního rozdílu jednotníků. Tento po- 

 hlavní poměr objevuje se u všech vyšších rostlin, tak že dle toho celé rostlinstvo na 

 dva obory rozvrhnouti můžeme, z nichžto jeden obsahuje houby, řasy a lišejníky, 

 u nichž ani list a kmen, ani pohlaví rozděleno není, druhý pak všechny ostatní rostliny, 

 u nichž tyto rozdíly se objevují. Vůbec jsou tedy rostliny bud pohlavní, buď bezpo- 

 lilavní. Pohlavní jsou nám v celku z denní zkušenosti známy, a uvykli jsme takřka 

 jméno rostlin na ně obmezovati, anyt tvoří zelený koberec země a její pestrý šperk; 

 bczpohlavní ale ukrývají se více před pohledem naším, i musíme je teprva namáhavěji 

 vyhledávati a skoumati. 



Dají-li se již bczpohlavní rostliny při své jednoduchosti na tři určitě oddělené 

 třídy rozvrhnouti, objeví se nám tím více rozdílů u pohlavních rostlin, a tedy tím 

 více tříd , jejichž výčet ale nyní uváděti nepotřebujeme , poněvadž později obšírněji 

 o nich mluviti budeme. Jenom tolik budiž prozatím uvedeno, že mezi všemi pohlavními 

 rostlinami mechy jsou nejjednodušší, a že se jimi řada jejich počínati musí. Všechny 

 zvláštnosti vyšších rostlin nalézají u mechů své počátky, při tom upomínají ale také 

 nezřídka na bczpohlavní rostliny, tak že i přechod k těmto prostředkují. — 



Na svém nejnižším slupni podobají se mechy ještě k některým lišejníkům, an 

 list a lodyha určitě odděleny nejsou. Celé tělo těchto rostlin tvoří laločnatou plochu, 

 která se ani s listem ani s lodyhou porovnávali nedá, nýbrž obě tylo části neurčitě 

 rozdělené obsahuje a proto také zvláštní jméno, totiž vějíř (frons) nese. 



Pro tento spůsob mechu poskytuje Marchantia polymorpha (porostnice u Presla) 

 velmi dobrý příklad. Viz tab. 2. Fig. 1. LUlá tato a obecná rostlinka nalézá se všude na 

 -vlhkých místech, před palčivými paprsky slunce ochráněných. Výkrojky, jimiž se přední 

 kraje této rosthny v jednotlivé laloky oddělují, nejsou nahodilými nepravidelnostmi, za- 

 čež by se snadno považovali mohly, nýbrž výrazem zvláštního zákona, podle kterého 



