44 



rostlina rosle. Malý klíček (obraz 1.) «), klerý z okrouhlé zárodni buňky opulovaným 

 rozmnožováním jejím povstává, podobá se 

 zpočátku k řase a mívá v prvních stupních 

 vývinu rozličnou podobu , teprva později, 

 když rostlina jisté velikosti dosáhne, ob- 

 jeví se v ní jistá pravidelnost. 



Přední strana klíčku obdrží totiž na 

 přední straně výkrojek, anaf obě poboční 

 křídla silněji rostou a střední díl pozadu 

 zůstává (viz dřevotisk 1. aa.J. Mezi tím ale, 

 co poboční díly ve svém zrůstu náhle se 

 zastaví, prodlouží se zase střední část v po- 

 době malé bradavky. Na tomto stupni vývinu mohou se poboční křídla za listy po- 

 važovati, střední čásf ale za počátek lodyhy. Lisly' povstávají totiž vždy po boku na 

 nejmladší části nového výstřelku , rostou pak rychleji nežli tento, zůstanou ale zase 

 pozadu a výstřelek je přchoní. Zrovna tak jest zpočátku u Marcliantie. Roste-Ii tato 

 rostlinka dále, povstávají nové výstřelky, a sice vždy po dvou v koutě mezi pobočním 

 ki'ídlem a středním výběžkem. Tento spůsob zrňstu ukazuje nejpatrněji, že poboční 

 křídla za počátky lislíi považovati se musí, nebof u všech listnatých rostlin povstávají 

 nové větve v koutě mezi listem a lodyhou. Vynikají-li pak nové výstřelky mezi před- 

 ními výkrojky, srostou vždy na jedné straně se středním výběžkem a na předu s jiným 

 výběžkem; pak se ku předu prodlouží, lak že tím podoba celé rostlinky se promění. 

 Každý nový výběžek zvětšuje se docela tím samým spíisobem , a rostlinka obdrží tím 

 vidličnatou podobu, an každý výběžek dále roste a zárodni klíček pozadu zůstává 

 (obraz 2.J. Na pi-iloženém výkresu 2, kde a zárodni klíček 

 a zevnitřní čáry nové výběžky naznačuji, jest celý tento po- 

 chod přehledně představen ; musím ale podotknouti , že se 

 snadno nenalezne exempláře, na nčmž by toto postoupné vy- 

 vinutí zúplna se pozorovalo, nebof skoro vždy jest jeden nebo 

 druhý výběžek zakrnělý a rostlina lim spůsobem ve své podobě 

 proměněna. Pi-i pochodu tomto zmlazuje a prodlužuje se 

 vždy přední část rostliny, zadní ale odmirá, tak že i při buj- 

 ném zrůstu předce značné velikosti nedosáhne. Tím se stává, 

 že rostlina neustále dále leze, což ovšem k samovolnému 

 pohybování piipočísti se nemůže. 



Mezitím, co Marchantia , zvětšujíc se podle vyloženého zákona , neustále svůj 

 Ivar proměňuje, vyvinuje se též vnitřní ústrojí listů a na dolejší straně vějíře povstanou 

 kořínky a lupénky docela jiné, nežli na krajích. Rostlinka, složena zpočátku pouze 

 z několika buněk, promění se nyní v lupenilé tělo dosti silné, jeden i více palců 

 dlouhé. Příční řez skrze vějíř ukazuje při dostatečném zvětšení vnitřní ústrojí jeho, 

 objevuje totiž sífiiatou nahromadřninu buněk, v nichž na hořejší a dolejší straně zelená 

 zrníčka jsou obsažena, kdežto prostředek průhledný jest. Mnohé buíiky nejdolejší vrstvy 



») t. Buňka semeuQi, která žene vlákno kořeuQÍ. 2. K řase podobný první kliček. 3. Pravý 

 kliček: ad) listové, části, bi) kořínky. 



