52 



Shledali jsme sice v pravých meších jenom základy vyššího vyvinutí, v uspořá- 

 dáni vělvi jejich nalezneme ale dokonalosi, kterouž se nejpřednějším dilkáni květeny 

 po boku slaví. Obdivujeme-Ii se ušlechtilé jednoduchosti palem s krásnou listnatou 

 korunou jejich , podávají nám jednoduché tvary rodu Mnium (Tab. 2. 17.) neméně 

 ušlechtilý vzor píivabné jednoduchosti. Jisté zákony rozvětvení, dle kterých rozličné 

 rody stromů zvláštní ráz obdržují a tím půvab krajiny ustanovují, nalézáme též u mechů, 

 ovšem v přemalých rozměrech. Zvláště nápodobňují mechy ráz sosnovitých stromů ; 

 jako se u těclito objevují větve na kmenu sedící, nebo větve druhého, Iřetílio atd. 

 řádu, tak i u některých mechů, jmenovitě z rodu Hypnum. Překrásná spirála listů, 

 pro nižto Pandanus nejkrásnějším stromem na zemi slově, objevuje se též u rodu Ma- 

 cromytrium (Tab. 2. 13.). Jako u americké Ag-avy ze skupení ohromných listů stihlý 

 květonosný stvol se vyzdvihuje , tak i u rodu Polytrichum červenavá nif s plodní to- 

 bolkou vystupuje (Tab. 2. 12.). Přemnoho podobností mohlo by se ještě v tomto 

 ohledu uvésti, nepřipomínajíc ani tvarů, které jenom u mechů se vyskytují. Rozvětvení 

 jest též u mnohých mechů příčinou jejich náramného rozmnožení. Z koutů dolejších 

 listů povstávají výběžky, které po zemi lezou, jiné listy mají a pak zase přímé větve 

 a plody vysílají ; lezoucí větev nemá ale nikdy plodů (viz Tab. 2. Fig. 17.). Velmi 

 památné jest v tom ohledu rozmnožování druhu Climatium dendroides (Tab. 2. 18.). 

 Tento mech nese jenom v okolnostech velmi příznivých plody, nic méně jest ale velmi 

 obyčejný, a kde se jednou usadí, objevuje se u velikém množství. Mech tento roz- 

 množuje se hlavně zvláštními výběžky. Na dolejší části lodyhy povstane výběžek, 

 který se asi na palec zdélí pod zemi táhne a pak kolmý strůmek s hustou korunou 

 vyhání. Zároveň s tím tvoří již další výběžek, který tím samým spůsobem se rozmno- 

 žuje. Očistíme-li takový mechový drn, v kypré lesní půdě rostoucí, od přivislé země, 

 shledáme obyčejně , že celý z jediné rostlinky povstal. Takové rozmnožování větvi- 

 čkami jest u lučních a bahenních bylin velmi obyčejné. 



Zmínili jsme se u jaternatých mechů o rozplozovacích pupenech, jakožto znaků niž- 

 šího ústrojí jejich. Takové pupeny nalézáme též u pravých mechů, ovšem v jiném spů- 

 sobu. Zvláště listy bývají zde nakloněny k vytvoření takových pupenů, chceme-li tohoto 

 názvu i zde použiti, nebof zde nevyvinují se celé skupeniny buněk samostatně, nýbrž 

 jenom jednotlivé buíiky vedle středních žeber listů, a padají pak co zelená zrnka na zem. 

 Nejčastěji vyrůstají ale jednotlivé buňky listů ve vlákna, kteráž se velmi podobají k prv- 

 nímu klíčku. Také v koutech listů povstávají podobné výrůstky a zdá se , jakoby zde 

 místo větviček zastupovaly, jako rozviiiny upnutých rostlin. Znamenitá úrodnost mechů 

 neobmezuje se ale pouze na listy, nýbrž i buňky kůry vyrůstají v dlouhá rozvětvená 

 vlákna, jimiž se lodyhy nezřídka jako hustou plsti pokrývají (Bartramia, Dicranum). Ne- 

 právem nazvala se tato vlákna kořenními vlásky, nebof ačkoliv někdy k výživě rostliny 

 přispívají, nečiní to předce vždycky ; spíše může se tento úkaz vysvětliti jakožto výsledek 

 přebývající potravy, podobně jako u rozplozovacích pupenů, dle čehož se v jistých 

 okolnostech základní ústroje listů a lodyhy dále vyvinují. — 



Nechf výklad tento dostačí, abychom o ústrojnosti mechů a jejich významu v rost- 

 linstvu jasného představení nabyli. Z velikého množství důležitých a zajímavých věcí 

 mohlo se jenom vybrati co podstatného jest; hlavně záleželo na tom, aby se ukázalo, 

 kterak u mechů nový základ ústrojnosti se objevuje, nikoliv ale hned ve své dokonalosti, 

 nýbrž takřka jenom v zárodku. 



