60 



materiálu však, co ho na ten čas před rukama jest, slušno velmi o lom pooliyi)ovali, 

 že by poměry povětrní celétio povrciiu zemského v rozličných letech znaCné od sebe 

 se lišily. Spíše obmezuje se rozdílnost jednotlivých rokfi pouze na jednu neb druhou 

 knijiiiu v tom spůsobu, že někde jeví se neobyčejné chladno nebo pošmourné, jinde 

 zas neobyčejné parno neb jasno, tak že v celku vše úplně se spolu vyrovná. 



Mnohem důležitější jest výsledek novějšího zpytování, že síla zahřívací není na 

 celém povrchu slunečním stejně veliká, pročež povětrnost, jak ji na povrchu zemském 

 pozorujeme, má jistou periodu, která se srovnává s o t očním časem slunce. Hned 

 nedlouho po vypátrání slunečních skvrn použito jich k určení času, jejž potřebuje slunce 

 k otočení se okolo své osy. Z těchto pozorování, která však za příčinou proměnlivosti 

 skvrn samých velmi nejistá jsou, nalezlo se, že slunce otáčí se okolo své osy v 2b'L 

 dni. Ten samý otoční čas, s rozdílem toliko čtyř hodin, nalezl Ballot v Utrechlu z mno- 

 liolelého pozorování teploty, ukázav, že jedna strana slunce (dle něho ona, která obrá- 

 cena byla k zemi 1. ledna 1846) má vělší zahřívací silu nežli protější. Tím obrácena 

 jest pozornost na nový spůsob, jakým zevrubněji vypátrali lze kolotavost slunce, který 

 tím více povšimnutí zasluhuje , an dávno ode všech hvězdářů uznána jest nemožnost, 

 stanoviti něco určitého z proměnlivých skvrn. 



Ještě musí zde spomcnuto býti zvláštního úkazu, jaký se objevuje při úplných 

 zatměních slunce , naplňujíc všecky posavadní pozorovatele největším podivením, při 

 čemž velice jest želeti, že příležitost viděti jej tak nad míru jest vzácná a příliš na 

 krátko trvá, aby mohla učiněna býti náležitá pozorování a vyměření kjeho všestrannému 

 výkladu. Když totiž měsíc přikryje slunce až na ouzký kroužek, objeví se outlý, na- 

 červenalý svěllový oblouk, na němž nakreslují se temné pokrajní vrchy měsíční s touž 

 krásnou zřetelnoslí, jako na samém kole slunečním. Široký, silně zářící kruh utvoří se 

 kolem měsíce a vysílá tolik světla , že v čas ouplného zatměni sotva jest větší tma, 

 nežli krátce předtím a potom. Na tomto kruhu objeví se pak postava uvnitř růžová, 

 na pokraji a na špičce bílým světlem zářící, která kolmo z kraje měsícového vystupujíc 

 na hořejším konci na spůsob háku anebo ohnutého prstu skřivena jest. Vysokost to- 

 bolo plaménku obnáší asi třicátý díl průměru měsíčního. Takových výstřelků pozoruje 

 se více na rozličných místech. Při prvním vystoupení kraje slunečního zmizí pak tylo 

 světlové úkazy zase. 



Těžko jest, podali již nyní doslačitelný výklad tohoto úkazu, poněvadž, jak jsme 

 již podotkli, jenom pořídku se objevuje a toliko krátký čas (nejdéle 5 minut) trvá, tak 

 že posavadních pozorování a změření jen poskrovnu jest. 



Takto pověděli jsme o centrálním tělese soustavy naší vše, co o něm pamělihod- 

 ní'jšiho \íme. V budoucím článku pokročíme dále na své pouti, přejdoucc ku planetám. 



Drobnosti. 



Plavba na Dunaji z Bělehradu srbského do Ceníce. 

 Od Jana Vaclika. 



(Pokračování)- 

 I. HořeJSi praliy. 



Valaška rovlaa byla tak jako jižní Bus v časech predhislorických C'ern/ra mořem zaplavena. 

 Hovně tak byla krajina jižních llier mezi Karpaly a Balkánem vnitrozemským mořem, jak tomu 



