68 



Jakkoliv i jiným národům starého věku, jako Fenikům, Hebreům, Řekům a Ří- 

 manům povědomý byly jisté pochody chemické, jakkoliv uměli dobývali něklorých kovů, 

 přenášeli barvy, jmenovitě ěervec purpurových plžů, na jiné látky, ano i sklo dělati : 

 musí se naproti tomu Arabům přiřknouti zásluha, že svou bezpříkladnou světodějinnou 

 pohyblivostí, svými obchodnickými a vědeckými cestami a konečně splynutím s jinými 

 národy roznesli tehdejší vědomosti chemické do celého světa. Vpád do Sýrie a Per- 

 sie, později pak opanování Egypta vzbudily ve vítězích duševně vyvinutých rychle lásku 

 k vědám a chut k vlastnímu badání. Mnozí z nich navštěvovali lékařskou školu Edcs- 

 skou v Mesopotamii, kdežto za lékaře se vycvičivše vědy, přede vším pak chemii, po 

 všech zemích rozšiřovali. Potřeby umění léčitelského, jakož i neméně pilné potřeby 

 umění technických vedly tyto pěstovatele chemického vědění ke mnohým novým, často 

 veledůležitým objevům ; spůsob však, jakým je oznamovali světu, hlavně od té doby, 

 když ve 4. století Julius Firmius Malernus egyptský název chemie předložkou a I 

 v arabské jméno alchemie proměnil, velice je zlehčil. 



Po mnohá století zlehčena zůstala chemie jakožto alchemie, domnělé to umění, 

 jehož jediná snaha jest proměňování kovů sprostých v zlato a stříbro a vedle toho vy- 

 nalezení prostředku, jenžto chrániti měl netoliko přede všemi nemocemi, nýbrž ,i před 

 smrtí, tak nazvaného kamene mudrců. „Zvláštním řízením," praví Liebig ve svých 

 chemických listech, „zmocňovala se nejmoudřejších a nejzkušenějších mužů myšlénka 

 o jsoucnosti jisté v zemi ukryté věci, jejíž nalezením došel by člověk toho, co obsa- 

 huje svrchovaná přáni vyšší smyslnosti : zlata, zdraví a dlouhého živobytí. Zlato udě- 

 luje moc, beze zdraví není žádné rozkoše, dlouhé pak živobytí zastupuje místo nesmr- 

 telnosti ; tyto tři požadavky vezdejší blaženosti pokládány jsou za spojené v kamenu 

 mudrců. K vytvoření kamene mudrců," vypravuje Liebig dále, „potřebí bylo přede 

 vším surové první hmoty, země Adamovy, země panenské, která sice všude jest roz- 

 šířena, jejíž nalezení však vázáno bylo na jisté výminky, jenom zasvěcencům povědomé. 

 Máme-U tu, praví Isak Hollandus, pak celé vytvoření kamene mudrců jest dílo žen a dětská 

 hračka, Z první surové hmoty (materia prima cruda čiU remota) obdrží filosof merkur 

 mudrců, rozdílný od obyčejné rtuti , pátou tresf (kvintessencí), podmínku zplozování 

 všech kovů. K tomu přidá se filosofické zlato a sraíšenina ta dá se do vylehací pece, 

 která musí míti podobu vejce, a nechá se tam delší čas. Pak dostaneme černou hmotu, 

 la-kavčí hlavu (caput corvi), která, jsouc delší čas v teple, promění se ve hmotu bílou, 

 bílou labuf. V delším a silnějším ohni sežloutne nejprv ta hmota, a konečně nabude 

 červeného lesku, čímž dokonáno jest veliké dílo." 



Jakého namáhání státi muselo sestavení takovýchto a těm podobných předpisů, 

 jeví se v té okolnosti, že býval obyčej, takovéto výsledky vědění chovati co veliká ta- 

 jemství. Podávám tuto výjimek z prastarého alchymistického rukopisu, nadepsaného 

 „Mystérium mysteriorum," k doplnění svrchu uvedeného předpisu, kterak se vytvořuje 

 kámen mudrců. Udáváf se tu, jak sobě možná zaopatřiti onu první surovou hmotu, 

 „semeno, od něhož všecko závisí," bud na poli anebo též doma za parného slunce, 

 a kterak se z ní vyvádí merkur mudrců. „Vezmi", praví rukopis, „pěknou dokola le- 

 movanou roztápěcí pánvičkou v podobě vážkové misky a rovněž tak hlubokou, aby se 

 v ni paprsky sluneční náležitě sestředili mohly, postav ji, když slunce hodně jasně 

 a teple svítí, pod širé nebe, nech ji tam několik dní a toUko v noci ji ochraň před 

 deštěm a větrem. V krátce nalezneš uprostřed pánvice bílou sůl, tu seškrab a dobře 



