85 



v Iroje oddčlciií sestaveny, tvoříce hlavu, hrurf a břicho ; u většího dílu korejšů splývá 

 ještě hlava a hruď v jedinou óást, hrudihiavu (Cephalothoiax) , a břicho tvoři druhou 

 mnohočlennou část. Hrudililavu mají též pavouci, a však rozeznávají se předce pod- 

 statně od korejšů, a to hlavně ústroji dýchacími. Pavouci mají plíce nebo průdušní 

 trubice, korejší ale vždy žábra. 



Hrudihlava nese nejdůležitější ústroje korejše. Jmenovité vynikají obyčejné 

 čtyry tykadla v podvojném rozdělení, z aichžto přední menší (jako n. p. u našeho obec- 

 ného raka) čidla čichová, zadní větší čidla sluchová obsahují; mimo lo sedí na hlavě 

 dvě, z přemnohých malých očiček složené oči. Tento spťisob očí jest výhradním zna- 

 kem všech vyšších členovců, totiž korejšů, pavouků a hmyzu, neb žádný jiný tvor jich 

 nemá. Obyčejně sedí bezprostředně na hrudihlavě, u některých korejšů ale na pohyb- 

 livé násadce. V ústech jsou dvě čelisti, které se ale vodorovně proti sobě pohybují, 

 nikoliv kolmo jako u obratlovců, a za nimi stojí ještě 2 až do 10 obústních ústrojů 

 v podvojné souměrnosti, které nic jiného nejsou, nežli zvláštně proměněná hýbadla 

 (Viz pojednání o raku. Živa 1. ročník č. 3) Všechny jmenované ústroje mají pů- 

 vodně tentýž tvar, jsouce pohyblivé výběžky, takřka souměrné paprsky osy tělové, která 

 na každé straně buď jednu nebo dvě řady údův nese. Zdá se , že dvojnásobná řada 

 údův jest původní, a že jednoduchá jenom zakrněním druhé povstává. Na tykadlech 

 pozoruje se tento základní tvar více nebo méně zachovaný, na čelistech zakrííuje jedna 

 polovina a představuje jenom krátká makadla (palpi); ve vedlejších obústních ústrojích 

 dá se dvojřadý tvar snadno poznati, obyčejně jest ale jedna část mnohem větší nežli 

 druhá; na pohybovacích ústrojích konečně jest dvojnásobná řada taktéž nápadná , ale 

 jenom pokud slouží hýbadla zároveii k dýchání a k plování; jsou-li ale vyvinutější 

 a k lezení na suchu schopna, proměňuje se jedna řada v žábra a ukrývá se pod kru- 

 nýř těla, druhá řada představuje nohy. Na rozličném vyvinutí těchto poměrů zakládá 

 se rozmanitost korejšů, u nichž se čtyry podtřídy : kružatých, piiookých, hrotnatých 

 a kožnatých, rozeznati dají. 



Kružati korýši (Edriophthalmia), k nimž naše tak nazvané sviňky (Oniscus 

 murarius) náležejí, slojí poměrně na nejvyšším stupni. Hlava jest poněkud od hrudi 

 oddělena, tak že se již tři části těla, hlava, hruď a břicho, rozeznati dají. Těló jest 

 pokryto kožnatou blánou. 



Pňoocí korejši (Podophthalmia), jejichž vzorem náš říční rak (Astacus flu- 

 viatilis) býti může, mají na hrudihlavě pohyblivé oči na násadce stojící, vápnitou sko- 

 řepinu na povrchu těla a na předních hýbadlech klepeta. 



Hrotnatí korýši (Xiphosura) obsahuje jediný rod molluckých raků (Limulus) 

 8 velikou štítnalou hrudihlavou, dlouhým hrotem ukončenou. 



Kožnatí korýši (Entomostraca) obsahuji korejše s povrchem tenkým, kožna- 

 lým nebo rohovitým, tvořícím buď široký štít, buď dvojchlopenní misku; nohy jsou bez 

 klepet, k chápání háčky a k plování štětinami opatřené, nebo ve svinuté rozviliny a roz- 

 ličné masité přívěsky proměněné. Tykadla mláďat, jakož i mnohých dospělých, jsou 

 přetvořeny v ústroje chápací nebo plovací. Veliká část jejich žije cizopasně na ji- 

 ných zvířatech, jako řád rybích vší (Parasita); jiní dostávají v dospělém věku 

 několik skořápek a připevňují se kpůdě mořské, jakd svijonožky CCirrhipoda) ; jiní 

 mají dvě skořápky jako mušle a oživují mělčiny mořské a stojaté vody, jako skoře- 

 patí (Ostiacoda); jiní konečně vyznačují se listnatými nohami, které zái'0veťi ku plo- 



