87 



nělin, jcjicliž důmyslný popis inu jedno z prvnícli iníst mezi žijicitni zeineznalci 

 zjednal *). 



Skamcnéli korejší z útvaru silurského, kleriž nyní vůbec jmein) Trilobitů *''}, 

 luliž Irojlaloěných obdrželi, zaujímají nyní v přírodopisné souslavé bez odporu ono mí- 

 sto, které jsme jim nahoře mezi korcjši ustanovili. Vezmouce sobě za vzor jednoho 

 Z obyčejnějších trilobitů českých, Dalmanitcs socialis (.tab. III. Fig. 1.), který se 

 přehojně v křemenitých vrstvách na Drabově a u Veselé blíž Berouna nalézá, shledáme, 

 že korcjši lito jméno trojlaločných zúpliia zasluhují, nebof skutečně jest tělo jejich jak 

 do délky (hlava, trup, ocas), lak i do šířky (osa a dvě řady ploutvi) na tři patrné 

 (lily čili laloky rozděleno. 



Všecky skamenělé zbytky trilobitů ukazují nám jenom svrchní část těla, bud je- 

 ště se skořápkou, nebo jenom otisky její. Podle toho dá se souditi, že dolejší strana 

 měkká byla, jakož se také u příbuzných korejšů podnes žijících nalézá. 



U mnohých trilobitů, zvláště u těch, kteří se nalézají v břidlici, nezachovala se 

 svrchní skořápka a trilobit jest pak jenom hladkým otiskem ; u trilobitů z vápence neb 

 křemence, jako jest na př. Dalmanites socialis (Fig. 1.), jest povrch slabou, drsnatou, 

 často Jako krupičnatou skořápkou potažen, která jenom částečně odstraněna jest. 



Obrátíme -li se nyní k jednotlivým částem těla, shledáme, že hlava jest ukryla 

 v polokruhovém štítu, v němžto jenom střední a tedy vyvýšený díl zaujímá, který se 

 ve spisech vědeckých glabella nazývá. Často se pozorují na této části příčné brázdy, 

 jaké na Fig. 1. spatřujeme. Kolem glabelly prostírá se štít náhlavní, který se u mno- 

 hých rodů na zadním konci ve dva dlouhé ostny prodlužuje a rozličnými tečkami 

 ii ozdobami, jako u druhu Trinucleus ornatus (Fig. 2. z břidlic u Trubína neda- 

 leko Berouna), nebo na kraji hřebenitou řadou výběžků vyznačen jest, jako u rodu 

 Aeidaspis mira (Fig. 3. z vápnitých černých břidlic u Loděnic). 



Kraj štítu mívá ostatně silnější obrubu, bezpochyby k upevnění obústních svalů. 



Dolejší náhlavní část štítu jest málokdy zachována, jenom přední díl zrovna nad 

 listy (Hypostomum) bývá někdy viděti, kterýžto představuje dvě chlopnité části, jednu 

 přudni a jednu zadní, mezi nimiž se snad ústa nalézala (Fig. 1. b. Dalmanites socialis). 

 ('stroje ústní nezachovaly se. 



Po obou stranách glabelly nalézají se na náhlavním štítu u většího dílu trilobitů 

 složené vypouchlé oči, mající rozličnou podobu. U druhu Dalmanites sociahs (Fig. l.a) 

 představují polokruhové pásmo, upevněné na zvláštní vypouchliuě. Nejpodivnější upevnění 

 očí pozoruje se u druhu Aeidaspis mira (Fig. 3.), kdežto sedí na koncích dlouhých ná- 

 sadek (Fig. 3.0.; 



Jakožto něco zvláštního vyskytují se na hlavním štítu švy, které se u žádného 

 žijícího raka nepozorují, než toliko u pravého hmyzu; švy tyto jsou tedy pro trilobity 

 významným znakem. Náhlavní slít dělí se jimi na Iři díly, jeden střední a dva poboční. 



Trup čili dřik trilobitů skládá se z jistého počtu stejných kroužků. Barrande 

 vyobrazil na svých tabulích průřez trilobita, jejž jsem zde odkreslili dal (Tab. III. Fig. 5.), 



") JIŽ loni ohlásili jsine slivoslnč dílo Barraudeovo : Systéme sllurien da ceutre de la Bohéme. 

 1. Partie. Recherches paleontologiques. Trilobiles. Pragne 1852. 

 "') Jmeuo trilobit objevuje se nejdříve ve siiise „Nachriclit von selteueii Versteinerungeu vou 

 C. F. \\illiens. Slralsundisches Magazín. I. 1768." 



