91 



Umělé rozmnoziovdni stromů. 

 Od Frant. Špatného. 



Dokavad člověk se svou rodiiion v prvotnim stavu žil u prostřed přírody, byly pokrm i ostatní 

 potřeby jeho velmi jednoduché, on požív.il toho, co mu rostlinstvo a živočisstvo k pokrmu poskyto- 

 valo. Lov zvěře (myslivost) a rybářství bylo jeho hlavním zaměstnáním. Když již nebylo s dostatek 

 uvoce, zvěře a ryb, začal chytati plachá zvířata, krotil a ošetřoval je a požíval jejich mléka. 

 Vzniklo chování dobytka, a počal život pastýřský, vyšší a duchovnější, (-'lověk sveřepý tímto živo- 

 bytím krotil se sám, zůstal u svého stáda, a jednotlivé rodiny se spolčovaly. Se stádem svým zdržel 

 se tak dloulio na jednom místě, dokud se tam nacházel dostatek pastvy, odebral se ale na jiná 

 místa, když byla vypasena. Byltě to toulavý, kočující život, ťlověk poznal ta v přírodě všelijaké 

 užitečné rostliny pro svou vlastní potřebu i pro domácí zvířata, i začal je pěstovati, zašíval jejich 

 semena do příhodně země, a dával jí úpravu, aby mohla v ni klíčiti a vyrS.stati v rostliny. V potu 

 (vaře své vzdělával role, rolnictví vznikalo, on měl stálejší bydlo a majetnost, společnost se šířila 

 v obce a národy. Nedaleko svého sídla vysazoval člověk ovocné stromy a pěstoval je pro svou po- 

 třebu, tak povstávaly stromové sady, sadařství vznikalo. Aby ovocným sadům domácí zvířata škodili 

 nemohla, zahrazoval je sadař plotem a nazýval takové sady zahradami, držitele zahrad zahradníkem 

 a umění jeho zahradnictvím. 



Plaíiky ovocné, které z lesa neb kroviu vysadil do lepší půdy sadu svého, pěstováním a pří- 

 hodnějším účinkováním slunce a povětří na lepším stanovišti nesly pěknější ovoce uež v šírém lese 

 neb křoví. Nové odrůdy ovocných stromů zponenáhla povstávaly. Za příčinou výměny své polní 

 a zahradní úrody za jiné věci, neb později za příčinou jich prodeje za peníze, byl zahradník nucen 

 cesty vykonávali do jiných vzdálenějších obcí neb zemí, a při té příležitosti poznal v jiných kraji- 

 nách mnohé výborné druhy ovocného stromoví, které si opatřil a do své zahrady vysadil. V ještě 

 větší míře se na tento spůsob jeho zahrada ušlechtilejším ovocem vyznamenávala , když plavba ua 

 řekách a na moři počala, a když válečnou mocí vtrhnul do cizí země k vydobytí kořisti, neb aby 

 potrestal nepřítele svého, ťasto se přihodilo, že cizozemský stromek na svém novém stanovišti špat- 

 nější ovoce nesl, než v té zemi odkud přinesen byl. Špatnější půda a změna podnebí naň tak účin- 

 kovala, že se jeho ovoce zvrhlo. Tak povstal největší počet ovocních odrůd. 



Stromy, které ušlechtilé ovoce nesly, snažil se člověk rozmnožovati zašíváním jejich semcu do 

 úrodné země. Z toho semena vyrostlé stromy nenesly ale tak pěkné a chutné ovoce, jako bylo to, 

 z kterého rzal semena k setí. Tak se opět nové odrůdy vyvinuly. 



Od přírody se člověk naučil lepšímu spůsobu rozmnožování dobrého ovoce. V lese spatřil 

 a některých vedle sebe stojících stromu srostlé větvě , jak to příležíci obr. 1. ukazuje Když 

 vitr foukal, třely se větve o kůru kmenů, a tam 

 kde se křižovaly, míza vyrážela, zhoustla, a při uti- 

 šení větru lehce chytly větve a po čase srostly do- 

 hromady. To jej snad přivedlo na myšlénku, že 

 větvičku stromu špatné ovoce nesoucího spojil s vět- 

 vičkou blízko něho se nacházejícího stromu , který 

 měl ušlechtilejší ovoce. Aby větvičky k sobě lépe 

 přilehaly, zřiznul je trochu na té straně , kde je 

 k sobě přiložil , a pevně je slámou neb lýčím do- 

 hromady svázal (obr. 2). 



Jeho radost musela býti veliká, když větvičky 

 v krátkém čase srostly. Pak přirostlou větvičku 

 trSlechtilejšiho stromku přeříznul, a aby stromeček 

 špatnější ovoce nesoucí koruuku dostal , uříznul 

 vršek a ostatní větvičky, a přirostlou větvičku vzhůru zdvihnul ) aby pak rovné rosila, opatřil stro- 



(Obr. I.) 



