95 



jejich útulků zimních polravu připravila. V prvuim voji viděti jest téměř nejčetnější a nejodvážli- 

 věJM dravce — čeleď k r á tito l( ř í d lý ch čili drábčíků, dle štíhlého těla ke škvorům po- 

 dobných. Ukrývajíce .se v mrvě, pod kamením, ve vlhké kůře, uvnitř hub i v mrtvolách žlvočis- 

 ných, živí se téměř všickui lupem. Přepadajíce mnohem větší hmyz, a tím .škodlivému jeho roz- 

 množeni přítrž činíce , mohou býti přičteni k užitečným živočichům. ObjevujK se nejhojněji 

 dvakráte za rok. Prvni doba sáhá vůbec od března až ku konci července , druhá od srpna 

 až k listopadu. Nejčasněji (9. ťinora) bývá u nás spatřen Philonutus aeneus, uěco později 

 {2Í. února) nejvšednější drábčíci Staphylinus caesareus a murlnns, kteří ani svých ne- 

 šetří, jak mile s uimi zavřeni bývají: Ucypus slmllis (33. února), úhlavní nepřítel stovek či 

 žížal, jehož boj s nimi jest podivu hoden: v písku vlhkém blíže potoků a pod kořeny stromovými 

 nalézá se (27. února) z rodu rychlanů Paederus litoralis a stilicus, a velmi obecný útlý 

 brouček šedočerný, úženec (Sihenus, 10 března), červenými nohami vyznačený; často s mravenci 

 v sousedství žije pod kameny Myrmedouia cauiculata (28. února); zrodu rychlouíků ukrývá 

 se v mechu a v honbách Tachyporus hypnuram (26. linora). 



V ten čas vystupují v našem okolí některé čeledi býložravců : čeleď ku laty ch brouků 

 a nosatců, od kterých pak přejdeme k čeledi sluneček. 



Ke kulatým a vsak nejmenším broukům, od listí se živícím, přináležejí drepčici čili blechy 

 zemní. Na mladistvém osení, na zelenině, na řepce, a vůbec na bylinách řeřichovitých líplně listy 

 ožírají. Zastoupeni jsouce četnými druhy, z nichž Haltica lepidii nejčasnější a nejvšednější 

 jest, objevují se po celý rok od února až do listopadu, rozplcmeiiujíce se nejhojněji v květnu 

 a v srpnu. Společné s nimi, ale méně škodlivě, působí v říši rostlinné rod štít nicek (Cassida), 

 kteréž dle tvaru svého k želvám se podobajíce, trusem strávené potravy se zahalují, a jako čeleď 

 mandelinek (Chrysomelidae) na listech žijící, velmi zvolna se pohybují, z nichž nejobecnější jest 

 ťhrysomela sanguinolenta, černá skrvorudým okrajem, Čeleď sluneček zvěstuje, podobně 

 jako sněženka lepá, mládeži vnady a rozkoše blížícího se jara. Slunečka čili bedruňky boží (vaches 

 a Dieu) živí se mšicemi a j.son tím rostlinám užitečné. Objevuje se jich v měsíci březnu u nás ze 

 čtvera rodů: Scymnus froutaiis (19. února), foccinella conu;lobata (23. února), Micraspis I2punctata 

 (2. března), pak Exochomus 4pustulatus (7. března). Nad všechny podotknuté čeledi vyniká četností 

 druhu, zvláště ale svým škodlivým působením na polích, v zahradách a v lesích čeleď nosatcovi- 

 tých brouků, kterých lze nám poznati dle hlavy v nosec či sesák prodloužené. Skodívají zvláště 

 provrtáním a ohryzením útlých částek na bylinách. Nejčasněji objevuje se v našem okolí rod Cio- 

 Dus čili komatuie (9. února), kterýžto později vlnu a kůži z rostlin ohryzuje. Téměř nejčet- 

 nější ze všech jest rod Sitones (23. února), zvláště Sitones lineatus a medicaginis, kteří vůbec 

 mladému jeteli škodí, přehryzujíce později útlé stopky a listy hrachu a bobu. Jiných druhů též če- 

 Udi : Omias (19. února), Doritomus (26. února) a Kleonus (10. března) zde opomíjíme. 



Hmyzo- čili masožravých brouků objevuje se v našem okolí čeleď střevíců (Carabida). 

 Střevíci, dravější ještě nad drábčíky, zastupují místo vlků mezi brouky. S kterýmkoliv hmyzem se 

 potkají, buď co buď, housenka, knkla, brouk, ba i hlemcjžď a mladé žáby, všecko se jim dostane 

 lupem; z čehož vysvitá, že by zasluhovali více ušelřeui. Nejhojnější jich objevování se bývá pozoro- 

 váno prvníkrále v měsících dubnu a květnu, podruhé v srpnu a v září. Za jarního počasí prohání 

 se nejdříve (24 února) u nás v písku na liřezich potoků a blíže Vltavy z rodu úžsuek Bern bi- 

 dlům celere, stejné velikosti se zemni blechou, pak (27. února) z rodu mokromilů Notio- 

 philus aqualicus a paluslris, a z rodu širokohlavcň Eiaphrus uliijinosus (9. března). Podobně 

 na vlhkých místech a pod kamením bylujíce objevují se nejhojněji na polích a všude při cestách 

 z rodu tcmínů llarpalus distinguendus (21. února), a z ožírání kořínků a později obilných klasů 

 podezřelý rod Amara (Amara cousulari.s ct familiaris, 27. února). 



Ponechávajíce obecných rodů Calnthus i Ferouia (3. března) a Poecilus (10. března) pozděj- 

 šímu počasí, setkáváme se (27. února) s vůbec praslulýuii ilělostřelci (Brachiuus crepitans i'( 

 L'\ploí)c;Ms), s nimiž společně pod kaineníru bytuje Auchoraenus prasinus. X kůry stromové 

 líní nii.ie;:il\ rod bě ha v c ů (Itromius, 21. února), a pestrobarevných spěch ave ň (Lebia, 10. března^. 



