1U6 



a již koly do nčho vráželi, když velryb najednou se pohybovati a ponořovati začal, tak 

 že sotva měli času na lotf se vrátili. 



Velryb 60' dlouhý má hlavu 20' dlouhou a 12' širokou. Za předními ploutvemi 

 má 30—40' v objemu. Oteviená tlama jest 1,5—16' dlouhá, 9' široká a 10—12' 

 vysoká. Z předu vyhlíží zavřená huba jako U, se strany jako S. Ploutve se nacházejí 

 dva střevíce za koutky ústními, jsou 7-9' dlouhé, 4—5' široké. Oči, ne větší nežli 

 volské, leží střevíc za koutky ústními, jen že trochu výše. Ocasní ploutev jest 18 — 24' 

 široká a v podobě měsíce vykrojena. Nozdry leží 16' za tlamou na nejvyšším místě hlavy. 

 Ačkoli vodu jen tenkráte vystřikuji , když z hloubi moře na povrch přicházejí, předce 

 v oněch studených krajinách dech vždy jako silný sloup páry z nich vystupuje, tak že 

 mnozí toho domnění byli, jakoby neustále vodu vyslřikovaly. Cestující v mořích pod 

 rovníkem mezi Amerikou a Afrikou, kde taktéž mnoho veli^bů bývá a kde pro horko 

 dechu viděti není, dosvědčili, že jen někdy vodu vystřikuji , nejvíce ale bez vystřiko- 

 vání dýchají, Kostiční pláty bývají 10— 11' dlouhé a 12' široké. V každé řadě stoji 

 300 plát, které dohromady někdy až Iřidcet conlnýříi váží. Vemena stojí vzadu dva 

 střevíce od sebe vzdálena. Barva celého zvířete jest Imavošedivá. Hřbet a hořejší čelist 

 jsou leskle černé, přední část pysků a břicho bílé. Mládata bývají modrošedivá. Pod 

 povrchní kiiží, která jest tenká jako pergamen, leží asi na palec tlustá vrstva slizové 

 kůže, mající barvu čeivenou jako maso tososí. Pod touto kozí teprva leží luk, vlastně 

 třetí čili tuková vrstva kůže. Tuk tento leží mezi šlachovitými vlákny, která rozličně 

 protkána tukovou vrstvu tvot'i. Trán vařením z oné šlachovité sítě vyleká, sám od sebe 

 pak vykape, jak mile kůže hniti počne. Vrstva luková bývá 8— 20" tlustá. Pysky skoro jen 

 samý luk jsou, a každý dává 1—2 sudy Iránu. Taktéž jazyk jest velmi tučný; nejméně 

 tuku jest na ocase. Maso pod lukem ležící bývá u mladých červené a má chuf hově- 

 zího masa, u starých jesl skoro černé a velmi tvrdé. Ze šlach ocasních vaří se v Hol- 

 landsku dobrý klíh. Kojeňálko velryba jest 19' dlouhé, má li' v objemu a kostici jen 

 12 palců dlouhou, docela hladkou bez vláken, v nichž u starých mořská zvířata vě- 

 zeli zůstávají, pročež jimi jcšlě potravu chytali nemůže a lak dlouho kojeno býti musí, 

 až kostice na krajích ve vlákna se rozdělí. Hřmotu a ki-iku v povětří neslyší velryb, 

 proto že jeho ucho vždy pod vodou bývá, nejmenší žbluňkání vody ale ho straší. Jest 

 tedy nejlehčeji se k nim přiblížili, když okolo ledových skal svou potravu si hledají, 

 nebol lam hrozný příboj vln lak velice je ohlušuje, že přibližujících se člunu nepozo- 

 rují. Taktéž vidí pod vodou lépe než nad hladinou. 



Při vší veUkosli těla velrybího předce pohyby zvířete tuho nikoliv nejsou ne- 

 obratné, v 5—6 sekundách jest daleko od svých pronásledovníkú. Raněn utíká velryb 

 jako střela. To však jsou nadobyčejná namáhání. Není-li stíhán, neupluje více nežli 

 míli ve dvou hodinách. Někdy vyskočí z vody ven s hlavou vzhůry, někdy zas obrá- 

 cené do vody se ponoří a ocasem na povrch vody bije, tak že šumot na míli jest sly- 

 šeli. Příliš hluboko nejde pod vodu, leč by byl poraněn, kdežto často s takovou silou 

 na dno vráží, až si čelisti roztříští. V poslední polovici lela páří se velrybové, a první 

 mláďattt spatřují se ku konci dubna, tedy po devíti anebo desíti měsících. Mají jenom 

 jedno, nejvýše dvě mláďata délky 10 — 14'. Mládě následuje matku celý rok až do 

 ukončeného růstu kostice, kdežto pak samo se může uživili. Před narozením má velryb, 

 v obou čelistech malé zuby v podobě čoček. Tyto zuby jsou z kostěné látky a spočí- 

 vají svobodné v mase čelisti, leč již krátký čas před narozením zmizí. Plály, kleré^ 



