107 



přes celé živobytí místo jejich zastupují, vyvinují se z káže hořejší čelisti v tlamě, 

 podobně jako vlasy a nehty na povrchní kůži jiných zvířat. Při kojeni položí se matka 

 na stranu anebo na záda, a drží hlavu do výšky, aby dýchali mohla. Někdy nosívá také 

 mládě na ooasc, jejž vysoko nad vodu zdvihá. Ačkoli velrybové vůbec velmi tupí 

 jsou, méně slyší a vidí než jiní ssavci, a tím, že hlasu žádného nevydávají, k rybám se 

 podobají, předce valně se liší od zvířat nižších tříd tím, že velikou lásku k svým mlá- 

 dalůin projevují. Proto i lodníci chytají mladé, aby matku přilákali. Ta i hned raně- 

 nému kojeňátku na pomoc přispíší, ponoří se s ním a brzo zase na povrch Je vyvede, 

 proto že nemůže ještě tak dlouho bez dýcháni pod vodou zůstati jako matka. Aby 

 mládě při outčku podporovala, brává je pod přední ploutev. Také někdy, když chtějí 

 mládě zachrániti, prosto na čluny se ženou, což jindy nikdy nečiní. Honba na takovou 

 zuřivou samici jest velmi nebezpečná, ale jistější nežli na jiné, proto že neutíká, byť 

 i několikráte poraněna byla, a mládě své neopustí. ACkoUv někdy mnoho velrybu po- 

 hromadě bývá, předce se říci nemůže, že by v tlupách žili ; nebot nejvíce nalézají se 

 jenom porůznu anebo po dvou. Jen hojné žrádlo a příznivá poloha ledu přivádí jich 

 více na jedno místo. Velrybové, jak již v prvním čísle řečeno bylo , jsou pro ony 

 kraje, kde lidé ani dobytka ani polí nemají, nejdůležitějšími zvířaty. Gronové jedí jejich 

 maso a pijí trán, ze šlach si dělají nitě, ze střev sušených a na rámce vypnutých okna. 

 Ostatní druhy velrybův, které teď v krátce popíšeme, podobným spůsobem slouží náro- 

 dům námořním ku potravě a k jiným účelům. Kostí větších druhů užívá se co trámů 

 k stavbě chalup. Menši druhové, zvláště delfíni, mají zase chutnější maso. Jest 

 to skoro jediná čeled zvířat, z kterých se všecko může potřebovati a která 

 k tomu i hojně ve všech mořích se nacházejí, zvláště v severních, kde nejvíce jsou 

 lidem užitečná. 



Velryb, o kterém Skoresby a Merlens píši, grónský velryb (Balaena mystice- 

 tusj, žije v celém ledovém moři, mezi Evropou a Amerikou, též nad Sibiří a mezi 

 Asií a Amerikou. Ve větším rejdišti se nachází podobný k němu jižní velryb (Balaena 

 australis). Tento velryb nachází se všude blíže břehů v jižních mořích, okolo předhoří 

 Dobré naděje. Nové HoUandie a jižní Ameriky. Také často na sever pluje, až k Japanu 

 a střední Africe. On nedosahuje vehkosti grónského velryba, a hlava, která u tohoto 

 třetí díl těla obnáší, tvoří u jižního jenom čtvrtý díl celého těla. Má mnohem kratší 

 kostice, delší přední ploutve, a jest docela černý. Ačkoliv méně Iránu dává než grónský, 

 předce se led více loví od Angličanů, poněvadž onen již pomalu mizeti začíná, kdežto 

 jižní u velikém množství, a k lomu ještě pod příznivějším nebem se nachází. Spůsob 

 honby naň jest docela len samý jako na severního velryba. — Jest ještě více rodů vel- 

 rybu, jichžto hlavní znaky krátce popíšeme. Celá čeleJ velrybu rozděluje se v maso- 

 žrouly a rostlinožroiity. Masožrouti se rozdělují v pravé velryby, mající v hubě ko- 

 sliční pláty, jimiž, jak popsáno, menší mořská zvířata chytají, jež pak nerozkousaná 

 polykají, — a v delfíny špičatými zuby ozbrojené, jimiž jako dravci kořist svou rozkusují. 

 Pravých velrybu rozeznávají se dva rody.- velryb (Balaena) a ploulevník (Balaenoptera, 

 Finnfisch). Velryb, k němuž náleží grónský a jižní, má velikou okrouhlou hlavu, dlouhé 

 kostice přední a ocasní ploutve. Ploutevníci mají mnohem štíhlejší těla a v poměri^ 

 menší hlavy. Kostice jejich jsou velmi krátké, jícen ale širší, lak že již dosti veliké 

 ryby polykati mohou; co je ale vlastně od rodu velryba liší, jest zadní ploutev z tuku, 

 kterou, jako ryby, mimo ploutve přední a ploutev ocasní na zádech nosí. Obraz k prv- 



