112 



Semenní baňky kapradin nejsou obecně známy, nebof sedí v malých tobolkách, 

 nahromaděných na rubu listu, a zdají se neznale! spíše čímkoli jiným, jenom ne se- 

 menem býti. Pozornému čtenáři neujde snad odpor, v nějž zde rozprava naše zaplé- 

 tati se počíná. Zpočátku přidružili jsme kapradí k pohlavním rostlinám, a nyní nalé- 

 záme semenní buňky bezprostředně na rubu vějířů; právem může se tedy namítnouti, 

 že by před vytvořením jejich předce jistý spůsob plodídel objeviti se měl. Tomu ovšem 

 skutečně tak jest ; než plození a původ kapradin jsou provázeny tak podivnými a uta- 

 jenými okolnostmi, že se teprva zvláštním oslrovtipem souvislost všech úkazů vynajíti 

 a obdobnost jejich s úkazy jiných rostlin seznati může. Teprva v posledních letech 

 poštěstilo se, odestříti roušku z úkazů těchto, a dosaváde jest zde mnoho polotajných, 

 dokonale neosvětlených stran. Chci tedy k bližšímu porozumění místo theorelického 

 výkladu raději zponenáhlý vývin kapradí ve všeobecných obrysech vylíčiti. — 



Jak již podotknuto, nalézají se semenní buňky kapra- 

 din na rubu vějířů, na jejichž žebrech se v jistých dobách, 

 obyčejně v podzimku, malé skupeniny tmavohnědého prášku 

 spatřují (obr. 1). Skupeniny tyto jsou bud podlouhlé a jem- 

 nou blánkou pokryty, nebo okrouhlé a blánitým kotoučkem, 

 tak nazvanou ostěrkou (indusium) potaženy. Zrnička, pod 

 touto rouškou nahromaděná a pouhým okem viditelná, nejsou 

 ale semení samé, nýbrž malé tobolky, v nichž každé veliké 

 množství semenních buněk jest ukryto. Při suchém počasí pu- 

 kají tobolky a vypouštějí drobounký prášek, totiž semenní buňky. Tyto mají tvar čtyr- 

 stěnný a skládají se z dvou blánck se objímajících ; zevnitřní bláuka jest silná, pevná 

 a hnědá, nepravidelnými nerovnostmi pokryta, vnitřní blánka jest jemná a obsahuje ze- 

 lené měchýřky a malá prvotní zrnka. Padrie-li takový výtrus na zem, vssaje po něja- 

 kém čase do sebe vláhu a počne se khčiti. Jako u všech semenních buněk a u všech 

 skutečných semen, slouží zevnitřní blánka jenom k ochraně útlého kličku, dokavad k sa- 

 mostatnému životu se neprobudí ; při tom má ale tu zvláštnost, že vláhu propouští, 

 anof by jinak klíčeni nemožné bylo. Přijatou vláhou živí se vnitřní jemná blánka a celé 

 semeno nabubři. Také zelené měchýřky u vnitř se roz- (Obr. 2.) 



množí a zvětší, až konečně povrchní blánka pukne. Nyní 

 tlačí se ven malý vak (obr. 2.), prodloužení to vnitřní oullé 

 blánky, tento vak se prodlužuje a tvoří první kořenní 

 vlákno kapradiho klíčku. Vlákno toto jest naplněno čirou 

 tekutinou a neobsahuje žádných zelených měchýřků. Mezi 

 tím, co kořenní vlákno se prodlužuje, rozšiřuje se také 

 část vnitřní blánky, která v semeně zůstala, vystoupí ko- 

 nečně také ven v podobě širokého, okrouhlého vaku a jest 

 množstvím malých zelených měchýřků naplněna. Roztr- 

 žená zevnitřní blánka zůstane ještě dlouho při klíčku vi- 

 seti, nemá ale žádného zábyvu více. Klíček skládá se 

 tedy nyní z dvou podstatných dílů, totiž z kořenního vlákna, které se pouze prodlu- 

 žuje a vssáníra tekutiny výživu obstarává, pak z tlustšího, později vystouplého vaku, 

 z něhož se klíček sám vyvinuje. Vak tento dělí se totiž několikkráte na přič, a přední 

 tak povstalé buňky rozmnožují se také dle šířky, až konečně klíček podobu srdcovité 



