115 



svého zrůstu, dle vyvinutí plodidel obdobou vějířových ploch jaterných mechů; u mechů 

 povstává ze sainiéího ústroje bezprostředně plod, u kapradin ale rostlinný kmen s vě- 

 jířem, na němž teprva semenní buňky se vyvinou. Vysoký kapradí strom v horkých 

 krajinách, jakož i značně vysoké vějíře kapradí u nás mají týž původ, jako útlé plůdky 

 mechu, a týž úkon jako tyto], totiž rozmnožování rostliny. Jedině tento výklad jest 

 přirozený, ač mu zevnitřní podoba odporuje. Obdobnost ústrojů neposuzuje se ale dle 

 zevnitřní podoby, nýbrž dle úkonu a dle vzájemného poměru částí mezi sebou. 



Vyplývá z toho, že život mechů a kapradin dvě hlavní doby počítá. Z výtrusů 

 vyvine se ústrojí, které jako dokonalá rostlina samostatně roste, plodidla vyvinuje, ale 

 rozmnožení rostliny ncobstarává. V této první době vyvine se u mechů mech sám, 

 u kapradí ale klíček; rostlinu v tom stavu můžeme nazvati pohlavní rostlinou. 

 V druhé době vyvine se z pohlavní rostliny teprva ta část, kteráž k rozmnožení slouží, 

 u mechů totiž plodní tobolka, u kapradin ale vlastní kapradí rostlina s kmenem a vě- 

 jířem, na němž semenní tobolky povstávají. Rostlinu v lom stavu můžeme nazvati 

 rostlinou plodní. 



Z výkladu lakového vyplyne nám nejenom náhled v souhlasnost obou tříd , které 

 se jinak nespojitelné býti zdají, nýbrž rozdíly obou obdrží tím jasný výraz. Kdežto 

 u mechů totiž pohlavní rostlina, hlavní částí jest a bohatou řadu tvarů vyvinuje, od je- 

 dnoduchého vějíře Marchantie a tvarů jaterných mechů až k nejrozmanitěji vyvinutým 

 listnatým mechům, jest u kapradin pohlavní roslhna docela nepatrná bez kmenu a listů, 

 plodní rostlina ale jest znamenitě vyvinuta. Doby života u mechů stoji ledy v obráceném 

 poipěru k dobám života kapradin. 



Mohli bychom ještě mnoho zajímavého o vzájemném poměru mechů a kapradin 

 říci, než obraťme se již raději zase k dalšímu vyvinutí klíčku kapradího. 



ObrátiU jsme se od zárodku čili klíčku kapradího, když byl ještě okrouhlým bu- 

 něčným tělesem, ukrytým na dně samičího ústroje. Z tohoto buněčného tělesa vyvi- 

 nují se potora ústroje budoucí rostUny; onot se nejdříve 

 prodlouží, na jedné straně jeho vyzdvihne se bradavka, z níž 

 dalším zrůstem první vějíř se vytvoří. Pod tímto prvním vě- 

 jířem vyráží na té samé straně buněčného tělesa (embrio) 

 první kořínek, a sice vedlejší, ačkoli vláskovilý kořínek. 

 U všech předešlých rostlin nalezli jsme jenom vláskovité 

 kořeny, t. j. jednoduché buněčné vaky, které na neurčitých 

 místech rostliny vyrážejí ; také u kapradího klíčku viděli 

 jsme totéž. Teprv embrio kapradí rostliny obdržuje pravé 

 kořeny. Mladá rostlinka, která nyní z původního podlou- 

 hlého buněčného tělesa (hlavní osy), z vějíře (obr. 5. a) 

 ještě nevyvinutého a vedlejšího kořene (obr. 5. 6; se skládá, 

 prorazí ted samicí ústroj, jímž jest dosaváde obstoupena, 

 kořínek obrátí se dolů a vějíř nahoru. V tomto stavu jsou 

 'poměry obou životních dob této rostliny nejzřetelnější; 

 inebof ještě je zárodek (doba pohlavní, obr. 6. aj živý 

 I a. souvisí s kapradí rostlinou, již znatnou (obr. 6. 6^ , ja- 

 kožto tak nazvaná děloha. Dříve totiž, když vyvinutí ka- 

 pradin nebylo ještě známo, myslilo se, že dvojchlopenný, 



(Obr, 



