120 



Kapradiny samy dají se následovně naznačiti : Kapradiny jsou cévnaté výlrusni 

 rostliny, z jejichž semennich buněk samostatný kliček, kořennimi vlásky a pohlacnimi 

 ústroji na své dolejší straně opatřený, povstává. Ze iúrodněného samičiho ústroje 

 kličku vyvine se plodonosná rostlina, na jejími kmenu v určitých vzdálenostech od sebe 

 vějíře povsldcaji, a zároveň s nimi pod každým vějiřem pravý kořen. Vějíře jsou k U- 

 slům podobné větve ukončeného zrůstu, nesou šupinaté listy a plodní tobolky. 



Podle tohoto obmezení obsahuje třida kapradin následující čeledi (dle Willkomina), 

 aC se pořadím jejich postoupné zdokonalení kapradin nenaznačuje. 



1. Čeleď. Hy ra enop hy llaceae (Presl). Nečetné rody (k. p. Hymeno- 

 phyllum Sw., Trichomanes L.), které sem náležejí, jsou malé, ozdobné kapradiny 

 s plazivým, vláknitým kmenem, a vějíři jenom z jedné buněčné vrstvy složenými, bez 

 průdušných otvorů; vějíře jsou tedy velmi útlé a průhledné, přitahují vláhu a upomínaji 

 na Jungermanie. Žebra vějířů prodlužují se daleko přes Parenohym a nesou plodní tobolky 

 s příčným kroužkem. Plody objímá kornoutovitý obal, z Parenchymu vytvořený. Kapra- 

 diny tyto rostou v studeném, mírném a podobratníkovém pásmu obou polokoulí, zvláště 

 v jižní polokouli za obratníkem kozorožce. Tab. 4. Fig. 1. Trichomanes emarginatum. 



2. Čeleď. Polypodiaceae (EndUcher). Tato čeleď jest nejbohatší na rody 

 a obsahuje znaky kapradí v největší dokonalosti, tak že se za vzor celé třídy považo- 

 vali může. Rody této čeledi mají rozličnou velikost, kmen jejich jest buď podzemní, 

 vzadu odmírající, buď stromovitý se sáhodlouhými vějíři, a má pak pohled palem. Vějíře 

 skládají se vždy z několika buněčných vrstev a nesou plody na rubu. Plody mají po- 

 délní kruh a pukají napříč. Kapradiny tyto jsou po celé zemi rozšířeny , daří se 

 ale nejlépe na ostrovech a pobřežích v horkém pásmu. Větší díl skamenělého kapradí 

 sem náleží, jak se o tom již v pojednání o kamenném uhlí zmínka učinila. Z našich 

 domácích kapradin náležejí sera mnohé rostoucí v skulinách skalních, na zdích, u potoků 

 a v lesích, jako rody Polypodium, Aspidium, Asplenium, Pteris; v sklennících se pěstují 

 zvláště rody Adiantum, Pteris, Scolopendrium. Sem náleží také Novo-Zeiandský kapradí 

 strom Cyathea medullaris s jedlou dření. Některé druhy rodu Pteris mají také jedlé 

 vějíře. Tab. 4. Fig. 2. Polypodium vulgare. 3. Aspidium fragrans. 4. Asplenium rúta muraria. 



3. Čeleď. Gleicheniaceae CLink). Nečetné rody sem náležející mají plazivý 

 kmen, z něhož v jistých vzdálenostech vějíře vynikají ; vějíře samy dělí se vidličnatě ; 

 plody sedí volně v skupeninách na rubu a nemají žádné ostěrky; kroužek plodu jest 

 příčný a plody pukají na délku. Nyní se nalézají hlavně na jižní polokouli, v jižní Ame- 

 rice a Novém HoUandu; dva rody objevují se ale také skamenělé v kamenném uhlí. Tab- 

 4. Fig. 5. Mertensia dichotoma. 



4. Čeleď. Schizaeaceae (Endlicher). Plody této čeledi mají též příčný kruh 

 a pukají na délku, mají ale také ostěrku. Rody sem náležející nalézají se v tropické 

 Asii a Americe a v mírném pásmu jižní polokoule. Některé rody mají pnoucí se lodyhu. 



5. Čeleď. Osmundaceae (Endlicher). Kroužek plodu jest nedokonalý, tobolka 

 puká u temena. Plody pokryté ostěrkou sedí buď na rubu vějířů, nebo na zvlášt- 

 ních vějířích bez Parenchymu; vějíře jsou dvojnásobně zpeřené. Nalézají se v Japanu, 

 v sev. Americe, v Novém HoUandu, Novém Islandu, na Predhoří dobré naděje; u nás 

 vyskytuje se jenom jeden druh : Osmunda regalis. Tab. 4. Fig. 6. Osmunda cinnamomea. 



6. Čeleď. Marrattiaceae (Link). Sem náležejí pouze tropické kapradiny, 



