139 



žení různých jeho účelů, k užití slasli života , nno i k vzájemnému kazem' a zniíování. 

 Mohli bychom tu siřiti, jak mnohostranně a pozorným okem považuje horník položení 

 hor zevnitřní, sklady vnitřních vrstev a slují, jejich tažení a padáni, naleziště hornin a rud, 

 obdobnosl s jinými, a jak z různých znaků umí tušiti bohatost nebo chudobu dolů. Po- 

 nořen pak do útrob země o samotě pii skrovné lampičce vydobývá kovkop snažnou pílí 

 rudy bohaté i chudé , nadějí veden vždy dále a hlouběji. Není to pouze mechanická 

 bezdušná práce, co jej sílí a vždy dále loudí, jest to spolu vášnivé užití vnitřního pudu, 

 jenž člověka i tímto spůsobem k přírodě poutá. Na den vytěžených kovů hutník pak 

 chutě ohněm se zmocní, a rozličné dílny je vytvořují na pruly, hole, šíny, plechy, dráty. 

 Dále kovář, zámečník, cvočkář, špendlikář, litec, mincíř, kovo-soustružník, pasíř, hodi- 

 nář, klenotník, mechanik, optik z kovů ryzích a všelijak smíšených vyhotovují nesčíslné 

 mnohonásobné práce, stvůry, nástroje, ozdoby, jaké žádá nižší i vyšší život občanský. 

 Bylo by o tom mnoho vypravovati, jak rozmanitým spůsobem i v nadřečených řeme- 

 slech duch lidský se vhloubil v každou vlastnost látek jeho moci podřízených, jak 

 nejpříslušnější nástroje a mašiny vynalezl, výhody a zručnosti sobě získal, aby dobyl 

 snadnějšího přístupu k nakládání s přírodou někdy nemálo zdráhavou. 



Obraťme se opět na jinou řadu průmyslu lidského, jak od látek jednoduchých, 

 přírodou podaných počíná, a do mnohonásobných umění a řemesel se rozvětvuje. Jsou 

 to řemesla budovnická, dílem vlastní, dílem příslužná. První látku poskytují kameno- 

 lome!, vápenici , lesníci, dále pak kameníci, tesaři stavivo připravují, zedníci návodem 

 stavitele budovy přerozličné dle různých účelů jejich budují, až pak řemeslníci : truh- 

 láři, zámečníci, soustružníci, sklenáři, potřebnými částkami a movitostmi dům opatřují, 

 konečně umělci ozdobu a okrasu dodávají. 



Jiný chod myšlének a činnosti poskytují nám veškeré živnosti, fabriky, rukodílny 

 i jednotlivá řemesla , ježto s vlákny rostlinnými nebo živočišnými činiti mají. Na 

 jednom konci rolník obstarává zrůst a zdar konopí, lnu, nebo chová hospodář v cizích 

 krajích stromy bavlníky, pak pěstí se ovce, kozy, lámy a j., aby podávaly hebkou vlnu 

 a srst, a s bourcem se zabývají mladí staří, aby vydobyh hedbáví drahocenné. Vlákna 

 pak se spřádají rukou lidskou nebo na strojích, a z nich podobně zhotovují se pře- 

 rozličné tkaniny, plátna, krajky, pleteniny, sukna, hedbávné látky, ty se bílí, barví, po- 

 tiskují, ku prodaji připravují, pak od švadlen, odévníků v různé pokrytí, šatstvo a ozdoby 

 těla lidského se proměňují, z jiných čaloany, koberce se zhotovují. Sem také náleží 

 kožešnictví všeho druhu a robení oděvu a obuvi z kozí. Zdálo by se, že mimo první 

 dobývání vláken z rostlinstva i živočišstva málo tu člověk s přírodou samou co činiti 

 má, an pletení a tkaní pouze mechanickým spůsobem se vykonává. Však i to žádá dů- 

 kladné poznání spojitosti, pevnosti a jiných fysikálních vlastností vláken; všelijaké pak 

 spAsoby pletenin až do samých gobelínů představují nám takořka vlastní odvětví geo- 

 metrie, kdybychom ani ohled nebrali na nástroje a tkací mašiny, jakých bez počtu 

 vynalezl důmysl lidský; barvení pak tkanin jest značná část lučby organické, hotovení 

 vzorů a tisknutí požaduje umělecké obraty. Konečně žádá i krejčovství i obuvnictví 

 jistou známost těla lidského, aby příslušně a zdraví přiměřeně je ochránil, pokryl 

 a ozdobil. 



Ukázali jsme tu na několika hlavních příkladech, jak činnosti živnostnické a prů- 

 myslnické našeho lidu ukazují blízkou spojitost s přírodou a s poznáním přirozených 



