152 



Drobnosti. 



Plavba na Dunaji s Bělehradu srbského do Černce, 



(Dokončeni.) 



UI. Závěreční úvahy. 



Že by li byl Dnna] tento kanál skrze pevné pohoří sám mohl prodělati, zdá se nám hýti 

 nemožné. Jak zminěno, obnáší střední výška levého břehu 800', pravého ale tóOO'. Poněvadž 

 k takovéto prorve podstatných potřebí podmínek, aby slav vody při této katastrofě překážku výšky 

 překonal, musíme si tehdejší Dunaj co veliké nltrozemské jezero představiti, jenž se nejenom přes 

 Chry, nébrž jednou svou částí 1 dále rozprostíralo. A však tak vysoká voda byla by nalezla nižeji 

 ležící dráhu na jih. Voříčí Moravy je pouze nízkým pohořím odděleno od poříčí Vardara, ústiuilm 

 se do moře Aegejského, jak to dokázal Ami Boué '), což i Dr. Griesebach ♦') dosvědčuje. Prostá vjška 

 moře v průsmyku Ueskuebském "*) na Vardaru blíže Pryštlny, kdežto le prýšti hlavní potok Mo- 

 ravy, je mnohem nižší, nežli kterýkoli hřeben v horstvu Karpatském. Z toho vyplývá, že by musel 

 Dunaj, kdyby už nebyla prorva čili snad rozsedllna co rozhráň obou poříčí mezi Banátem a kní- 

 žectví Srbském původně utvořena a nižší bývala, ne do Černého moře, nébrž do zálivu Solniijkého 

 se ústit. Dunaj by byl také prostým směrem na jih mnohem pohodlnější nalezl řečiště, a nikdy 

 by mu nebylo potřebí proříznout pohoří takové výšky a podobného průměru, jako mezi Srbskem 

 s jedné a Banátem i Valašskem s druhé strany. 



Podavše zevrubný popis prahů dunajských, nemůžeme při pohledu na valašský Dunaj utajit! 

 ještě některé slovo. Pozorujeme-U mocný tento veletok mezi Bělehradem a Uj-Palankou jakož i pod 

 Oerncem a Eladošnicl, uaskytuje se nám otázka, nezůstává-li jedna část vodstva dunajského ještě 

 před prahy, nepřispívajíc k těmto divoobrazným výjevům v dunajských sontěskách ? — Povážfme-li, 

 že dunajské řečiště je zde pouze 15 sáhu dlouhý průsmyk, jehož koryto, základ to skalný, někdy 

 pouze 4' pod hladinou se nachází, a uvážíme-li, že stěny toho koryta » Veteránské jeskyně řeku 

 až na 510', t. j. na desetinu dřívější šířky sužují: nebude domnění naše, že zde jenom nej- 

 hořejší vrstvy Dnnaje svůj odtok mají, pouze podobati se ku pravdě. Nenapadlo nám toho řádně 

 dokazovati, neboC nám úplně schází srovnávací měřeni dle cifer ; a však čtoncfm něco podob- 

 ného ve spisech slavného Alexandra Uumboldta f) , že a Konga a pak před prahy horního 

 Amazonu část vodstva podzemskými odtoky se ztrácí, nebylo nám lze nezmíniti se o tom 

 n prahů dunajských, a tam tím méně, an podle Grtesebacba a Schmiedla pobřeží dunajské z vá- 

 penitého útvaru se skládá, kterýž jest pln jeskyň a rozsedlln. Duuaj přijímá ještě kolikero řek na 

 svém běhu k černému moři, a ústi jeho je předce tak úzké, že n. p. Sulinou sotva mohou pro 

 mělkost dvě lodě vedle sebe do moře vplouti. Od Cernce obnáší spád Dunaje až k ústí pouze 105', 

 protož sluší uvážiti, jak mdlý musí býti proud, kde více než na 300 mil dálky ponze asi 16° 

 spádu přijde. 



Pohoří skládá ce s obon straa z vápenltého útvaru , a počíná poznenáhla pahrbkovatjhn 

 površím, jež ověnčuji donbraviny, a sice dub šipák (Quercus pubescens W.), nikoli však vysokými 

 kmeny, než jenom bujně vyklíčenými křovlnaml, jejichžto větve žádné koruny netvoří, nébrž bezpro- 

 středně po zemi se rozšiřují. Podobný ráz dubového rostlinstva mají i řecké hory. Proto tvrdí 

 Dr. Griesebach, že se Květena Pindu už na Dunaji objevuje, majíc zde své hranice na sever, poně- 

 vadž severněji za Dunaj nikde nenalézáme křovinaté rostlinstvo, aniž pozorovati sledy jižní vege- 

 tace mimo dnrkoman trnitý (Xanthinm spluosnm L.), rostoucí n Svinice a v jižních Uhřich. 



*) La Tupquie ď Europe ou observations sup la Geographie, la Geologie, Thistoire oaturelle atd. de cel Etat, par Ami Boué I— IV. 

 ••) Reisc durch Rumelieo und Brussa im J. 1839 von Dr. M. Griesebach I. — IL — 



*•*) A. Boué udává tuto výška v LeonhapJově časopise nejvýše oa 90', maje bezpochyby výšku nad Vardarcm na mysli — 



Pozn. spis. 

 t) Aleianiler von Humboldis Reise. Tbeil 4. str. 86. 



