179 



v písni Dívka a skřívá aek: 



Pleje děva konogě 

 u panského sada; 

 pytá sě jiej skřivánek: 

 proč Je žalostivá 7 



Kakbych molila ráda býti T 

 maiitký skřivance I 

 otvedeclia zmilitku 

 n kameny hrádek ! 



V písních národních, sebraných od našeho velezasloužilého Erbena, nachází se : 



Stojí h r Q š k a v širém poli, 

 Pod tou hruškou kámen biiý. 

 Pod kamenem zlatý prsten, 

 Skrz ten prsten tráva roste atd. 



Plyn, jablíčko, kam ty ráčíš, 

 Jen a( se mně nepomáčíš ; 

 Plyň, jablíčko, plyn dol8, 

 Až pod javor do mlejnfi. 



Teče voda od javora 

 Okolo samého dvora ; 

 Všecky lávky pobrala, 

 Jenom jednu nechala. 

 Po které Pavlonšek chodil, 

 Mařenku za roku vodil ; 

 Utrh j a b k o, ntrh dvě, 

 Pustil jedno po vodé. 



Já kolíbat neumím. 

 Za kolíbku se stydím ; 

 Kolíbej si sama, 

 S kým si radu brala. 

 Brala sem ji v štěpnici 

 Mezi dvouma mládenci ; 

 Ti mně radu dali. 

 Když mne milovali. 



Koulelo se, koulelo 

 Červené jablíčko — 

 Jen se na mne nehněvej, 

 Má zlatá holčičko ! 



Dej, Bože, dej vláhy 

 Do naší zahrádky! 

 Já sem si zašila 

 Záhon mariaaky. 



Červená, modrá fijala, — 

 Kdes ji, má milá, trhala ? 

 Trhala sem jí v zahrádce, 

 Zabqlelp mne mé srdce. 



Poctivost, ach poctivost ! 

 Kde tě lidé berou ? 



V zahradách se neroilíš, 



V poli tě nesejou. 



Ty Žebrácké zahrady 

 Pěkně se zelenají ; 

 Procházelo se tam 

 . Mé zlaté potěšení. 

 Kdybys měla, má panenko, celý lán, 

 A já Jenora zahrádečku jako dlaň. 

 Nebudeš má. 

 Není možná. 

 Ani ti to, má panClU^o, Pán B&b nedá. 



Nic nedbáni, jen když mám 



Pod okny zahrádku. 



Nic nedbám, jen když mám 



Pod okny štěp. 



Jsou na něm jablíčka, 



Trhá je Ančička, 



Jsou dobry, Js4)u sladký. 



Jsou jako med. 



Pod dubem, za dubem 

 Měla jedna dvě 

 Červené jablíčka. 

 Dala jedno mně ; 

 Nechtěla mně obě dát, 

 Začala se vymlouvat. 

 Že nemá, že nedá, 

 Ze je o ně zle. 



„Já tobě zavdala 

 Jedno jablíčko, 

 A ty mně za uě dej 

 Svoje srdečko." 

 Jestli ty mně zavdáš tvoje. 

 Já ti neodepřu mpje ; 

 Budu ti vždy v.ěrnej, 

 Má holubičko. 



Kdybych já se nebal, 

 Má milá, tvé zrady. 

 Sel bych na jablíčka 

 Do vaší zahrady. 



Chovej iitne matičko. 

 Chovej mne, matko, 

 Dokudf neuzraje 

 Zelené jabko. 

 Až mne vychpyáš, 

 Potom mne prov(iáš, 

 Potom ^e, mjitičko, 



Chovejte mne, má matičko, 

 Jako mišeuské j-ablíčko, 

 Chovejte mne, má matičko, 

 ďakp X xnie květ ; 

 Jen až vy mne vychováte, 

 Pak se na mne podíváte, 

 Jak mně bude pěkně slušet 

 Bílej kabátek. 



Koulelo se, koulelo 

 Červené jab ličkOir 

 Komu ty se dostaneš, 

 Má zlatá holčičko T 



