Óstiťtne kt-echt, trnbllce, klobonii vždy éhsejf láitl stBjrioti ilřka, jak na hoře tak dole 

 v zenťi ; a při kladení v matené Tlnlci platí to saihě, co při řádkové již pověděno bylo. 



Do klobouka kladou se obyčejně tři špičky ; je-li keř silný a tři špičky má, tedy v/rejsnje 

 »e u něho Iřirohý rozvod — klobouk — tak, aby do něho z položeného jedna každá špička až do rohu 

 přišla státi zároveťí s půdou. Do většího klobouku kladou se také čtyry, pět i šest špiček; tři totiž 

 do rohů, oijtatdl niezl ně k bořtu, někdy také i v prostřed klobbuku se jedna vystaví; ale vždy 

 jest trebi riá to hleděti, aby hustě nestdiy, střevíc jedna od druhé jest dostatečná hustost. 



Je-ll podle cesty mezi dvěma čtvrtěma na jedné straně révi n-noho a dosti dlouhé, na druhé 

 pak málo a řídké, tri sě z oué na tuto mfiže převésti ; prokopá se cesta, keř se v/bortuje až ni 

 lož, sehne db toho průéhodů a protjihne se až na druhou stranu, na to se seřízne asi na dvě oka, 

 a ceita ie opět urovná'. Takový keř se nazývá potápěnec, a prábe potápění. 



V husté vinici nezřídka se stává, že se při kladení na keři toliko jedna špička zanechá ; to 

 se říká, že se klade keř za keř, cdž ovšem převýborně jest, kde to býti mfiže. Při házeni 

 kréihtfi neb ro^žVodň' jeát 1 třeba na to dbátf, abý hořejší hlína bjTa ýrhána' na jéďna , dolejši pak 

 na druhou strántí ; a při kladen' , aby hořejší přišla pod a na réví, poněvadž tato obyčejně více 

 aypká jest i více životní sily v sobě má; všecka o^atní pak aby byla rozhrabána po vinici, zvláště 

 okolo keřfl; néb'o tato Míria zaStává mfiňo hifoJÍ!', au se Ve viuicíbh jiovrchii' riéSnojiVJ; Když pak 

 krov; v rozVddy nložeňo jéSt, následuje Zanášeni, rahndjení a z a t a'h o'vín''í róžvddů. 



H fl I? j. 



Do vinic se nehodí každý hnůj; nejužitečnější jest ze slpmy a od hovězího dobytka, koňský 

 jest horký a hodí se toliko do půdy chladné, jílovité ; nejšpatnější ale jest od vepřového dobytka. 

 rře prifis a ile ihťib ohlíilý jéšt ntrjlepJI. Slnbzf sVážejí' hnůj k vinifcíih hfaéd v zimě, což ntení tuze 

 vsliié, án otýčejné příliš' vyvStřá. Nejmoudřeji, kde (b může být!, jest hnůj vozit a hned zanáSet. 

 Na nlfsto linojfe také již i jiných látek bylo použito, jakb : popele z kamenného uhlí, rozemletých 

 kositi; hřebellářských; třištěk, hoMlíio třVtsri atd., alř koh«čh'£ si shledalo, že toto všécktí, a<č ná' poTě 

 se jláák ďbbře hodí, ťéví předce népřtcSáži vhdS. Tak li. pl i>b kamedném popeli {(ťvní dvě i tři létá 

 rostlo révi překrásně a vydalo i áilšti užitku, čtVrtým pátým rokem alb začalo se tratit, slábnout, 

 * listě žloutnout' a' kop řivátět, t. j. dbstávalo drobné listi, a jestli se brzy nepospišilo s klade- 

 ňíiii, i za' své víílď. Pbjjel je sna^ď jlřilíš prohnal a tím se strávilo ; lože, jenž |iři klad^', dřivé 

 ritíž nk' nt [íftáél pbpM', ijyiy na' dvr pr^ý tlusté, shledány' jsorf pH bhradtruK rěvl' jídVi na 

 prst silné. 



Í'á''liášen'í rozvodů. 



líifz knůj ná hrontadS jeSit, přlbtáví se k němu lavice, ď ifělilioi' přlsloupí bUS « paiuéml 

 líeb nůSertil. I na loži jedeB' po dnlhéni kráií k rozvodu , a vysy|lé buď do sámébo ťoiívola', aneb 

 jestli se již zelená, aby sloupky snad nepolámal , tedy nad borteni. Je-Ii to klobouk,' b^vá' dost 

 jedné putny, podobně i do malé truhlice ; do krechtu ; dle šířky — obyčejhě se asi na dva lokte 

 přidává púfna. 



Zahnojovdní a zatahováni. 

 ' Dělfaik přiitbupi k rozvodu a lopačem ((ak nazývají lopatu na krátké násadě) po celém 



stejně hnůj rozetře ; je-li to klobouk neb truhlice, tu hodí ua prostředek několik lopačů hlíny, roz- 

 hrábne ji a stoupne na ni ; pak odtáhne špičku od bortu, buď rukou neb lopačem za ni ku bortu 

 vloží kousek hnoje, a mezi ten ua ni hodí drobet sypké hlíny; tak učiní i s druhou i s třetí špi- 

 čkou, až pak celý klobouk neb rozvod dohotoví. íii to vykročí z něho, a nyní ho pohází veskrz 

 asi ua tři palce sypkou blinou. Je-li to krecht, děje se právě také tak. toliko že .se pokračuje 

 postoupně. 



Nejužitečněji jest rozvody zahnojiti , jak mile položeny jsou, alespoň ještě z jara, poněvadža 

 nastalé deště huojui silu révě mnohem účinlivěji sdčluji , nežil když hlína přes léto okorá, ano 



