188 



s prvuějši. A tak se pokračuje, az celičký krecbUk do rovné čáry jest vypluěu. Po skoučeni télo 

 práce podle toho krechlíka vyházi se druhý, a právě tak, jako lio předešlého, tim samým spúsobem 

 sazečky se kladou. Když ten jest vyplněn, vyhází se třeti, pak i čtvrtý a pátý krechtik, a když 

 poslední zasazen jest, má-li bytí školka větší, udělá se z těchto čtyř neb pěti řádek záhon. S dru- 

 hým a třetím záhonem právě tak se nakládá a zachází, jE'to s prvním. Když takto vše jest na- 

 sazeno, a hlína všude stejně rozhrabána, neškodí, zvláště na noc, z kropicí konve celou školku po- 

 kropiti, což se i častěji díti může auo i mnsí, zvláště přichází-Ii veliké sucho. Též i na to bed- 

 livě hleděti třeba, aby školka travou nezarostla, pročež se musí často plíti a opatrně kypřiti. 

 Sazečky tak položené v krátkém čase vyrážejí, a sice hořejší sloupek se obrátí sám seboa a roste 

 i žene přímo do výšky, ouyno pak, jenž přišly do země, v tom samém položení jak vyrašily, ženou 

 do kořínku. A právě to jest hlavní příčina, proč hůlčičky v otýpky svázané tenkým kancem se 

 kladou do vymechovaného krechtíku k vyrašení. Na zimu jest radno chvojí neb něčím podobným 

 celou školka přikrýti. Z jara pak v prvním roce seřízne se každý keříček na jedno oko, na 

 nejvýše na dvě, a očisti se — orámuje — , na příští zimu přikryje se opět, a z jara opět se 

 řeže, a ta již na dvě oči. Na třeti jaro již se muže veskrz z takové školky vysazovati. 



Vysazováni vinice. 



Kde již stávalo víno, taková prázdná místa na vinici vysazovati obyčejně nestojí za mnoho, poně- 

 vadž taková půda jest bývalým křovím vyžilá, a tudy pro mladé hrnbě potravy nemá. Je-li vinice obřidlá 

 neb místy sešlá, prázdná, nejmoudřeji jest pilné dělati rozvody, zvláště klobouky; nežli uplyne ně- 

 kolik let, vyplní se prázdniny a vinice zhoustne. Jinak jest s půdou , je-ll jinak položení tomu pří- 

 znivé, kde buď ještě nikdy vlao nebylo, anebo již před mnoha lety. V takové půdě, jak se víno 

 jednou za koření, roste rychle a bujné, skorém jako vrba u potoka. 



Nejprvnéjši a nejpotřebnější věc k zakládáni vinic jsou sazenlce, a sice baď ze školky buď 

 z vinice matečnlce s kořínky. Matečnice s kolínky nebývají hrubě valné, a pouhé révy tím méně. 

 Když sazenlce v zásobu jsou, házejí se krechty pode již prvé udaného spnsobu, hluboké a široké 

 asi na 7< lokte, vždy na tři střevíce od sebe v rovnosti, až celá půda k vinici ustanovená v krechty 

 proměněna jest. Pak se vezmou sazenice, očistí se ode všech záděr a ručiček, a v révě nechají se 

 tak dlouhé, jak daleko dřevo jest zelené a očko na něm zdravé. Když tak uchystány jsou, počne 

 se klásti, a sice skorém právě tak, jak bylo při sázeni školky řečeno, toliko s tím rozdílem, že se 

 ta neklade na ležatou plochu , nýbrž na rovnou, toliko až u konce ohnutě na příkrou. Ostatně 

 i tu se sází od pravice k levici; a sice taklo : Krecht se podhodí asi na 5 — 6 palců drobnou 

 a sypkou blinou, u konce krechtu k pravici udělá se malonuko ležatá, skorém příkrá plocha; pak 

 se vezme sazenice, a položí se od hortu asi na 4 palce, aby n konce přes tu plochu prostředkem, 

 a sice příkře asi na dvě neb na tři oči vystoupila zároveň s krechtem. Kořínky se čistě rozloží, 

 aby co možná každý pro sebe ležel , nasype se na ně sypká hlína, a konečné celá sazenlce se 

 dobrou sypkou hlínou přikryje. Na to zahází se krecht asi na střevíc široce a vysoce zcela, a tu 

 se udělá opět z naházené hlíny nová příkrá plocha, vezme se druhá sazenice, a tím samým spu- 

 iobem jako předešlá se položí, asi na 3 palce od uaprolějšiho bortn. S tou se opět tak nakládá 

 jako s předešlou, a tak i s třetí a čtvrtou, ano se všemi v celém krechtu. Toliko na to se musí 

 hledět, aby stály v rovné čáře. Když tak několik sazenic položeno jest, seříznou se , aby neostalo 

 více nežli asi dvě oči na révě. Jako první, sází se i druhý a každý z ostatních krechtu. 



Mnozí také kladou sazenice k bortu, skorém tak, jako když se dělá řádkový rozvod. Prv- 

 nějši spůsob se mi zdá býti již proto lepší, poněvadž réva více kypré země kol sebe má. Ostatně i tu 

 platí, co při školce bylo řečeno, totiž aby se na lo bedlivě hledělo, by se tráva nezmohla, tedy 

 pilně plelo a kyprile. 



. Na zimu se křoví přikryje neb i zakopá, z jara seřízne se asi na dvě oka ; očistí a při- 

 kopá se, taktéž se učiní i v příštím roce. A jak milltué sešili a v dlouhé révy vyroste, přeloží 



