189 



se, totiž podle samého krechtn yyházl »e nový dle spůsobn již ndauého, a do toho se tyto vyrosllé 

 sazeuice právě tak položí, jako staří řádky se kladou. 



Štěpováni. 

 Podobně jako stromoví, tak i vinné křovi se může štěpovati, toliko s tím rozdílem, že stro- 

 moví se obyčejně štěpuje nad íemi, réví pak vždy toliko v zemi, na babky, t. j. na keř v zemi 

 uříznutý. Náčiní k štěpováni mimo motyku a ustrob žabka záleží ještě v ostrém nožíku, n. p. v staré 

 břitvě, v zahradnické pilce a v železném klínku na spúsob nějakého háčku. 



Věci pak k tomu potřebné jsou: vruby t. j. hůlčičky asi 6 neb 7 palců dloulié, dlouhé vr- 

 bové proutky na dvé, neb borové dlouhé kořínky na tenko rozštipané, a kus mastnice. Štěpovat' 

 se může každý keř, není-li příliš starý a zpukřelý, a k tomu na každý druh; ale předce daleko 

 krásučji a jistěji roste na bílém křoví opět bílý druh, nežil n. p. roučí, a naproti tomu na čer- 

 veněni druhu, jako na modřině, tvrďáku, beranci, daleko lépe raučí nežli n. p. ciuifál. Čas k sle- 

 pování jest obyčejně máj, a tu toliko pěkný, jasný den ; deštivé počasí jest škodlivé. Než se tato 

 práce započne, vyndá se réví ze sklepa a dobře se prohlídne. Pak se vezme jedna réva po drahé 

 a uařezají se z ní asi na 6 — 7 palců dlouhé hůlčičky — vruby. Když jich asi 40 — 50 naře- 

 záno, a to nožem ostrým a opatrně, aby se nikde blána neodloupla, seříznou se na dolejším konci 

 dvě proti sobě stojící strany do podlouhlého klínku, a tyto klínky se v staví do hrnku, v němž 

 drobet vody jest, aby neoschly. 



Když všecky jsou hotovy, přikročí se ku práci. Keř se okopá asi na 7 — 8 palců, prohlédne, 

 zdali zdravý a čistý jest, a tu, kde jest hladký a rovný, pilkou se přeřízne ; to co v zemi pozů- 

 stane a na co se štěpuje, slově babka. Tato se pak žabkon přirovná, a přes jádro čili duši roz- 

 štípne. V tu rozštipeninu se zasadí železný klínek Nyní vezme se vrub z hrnku, klínkem že- 

 lezným rozevře se babka a vrub se do ní zasadí opatrně, aby blána vrubní s babkovou se se- 

 tkaly a vrub, jak daleko seříznut jest, až na babku dosedl ; pak se vezme druhý a s tím se po- 

 dobně na druhé straně tak učiní. Když oba vruby neb klínky zasazeny jsou, odříznou se z odříz- 

 nutého keře dvě tenké, asi na tři palce dlouhé slnpiuky, a jedna trocha kratší, menší se položí přes 

 babku mezi oba vruby, aby rozštěpinu přikryla, a obě dlouhé se položí s obou stran babky pi^cs 

 štěpování. Nyní se vezme buď proutek neb kořínek, a od shora dolů babka s frnby se dobře 

 ováže, pak se vezme kousek mastnice a dílem mezi vruby dílem kol štěpování se obloží a přima- 

 čká, aby, kdyby měl přijíti děšC dříve, nežli se babka zalije, štěpování škodu nevzalo. Když toto 

 dohotoveno jest, přihází se hlína na babku a vruby až pod nejhořejší oko, a tyto se kol kolem 

 dobře a opatrně, aby jimi v babce nebylo hnuto, hlinoa přimačkaji. Podobně jak jeden, tak i druhý 

 ■ každý jiný se štěpuje. 



Příštím rokem seřízne se štěpování jako obyčejné křoví, na dvě neb tři oka, a rok na to 

 JIŽ se z uěho dělají rozvody. Ostatně rádno jest, aby štěpované réví po prvním položení nejdéle 

 T iesti letech podruhé bylo přeloženo. 



(Pokračování.) 



Příspěvek ku přirodnimu kalendáři okolí Praíského. 



Květen. 

 (Pokračování.) 

 Právě v ten čas, kdy hmotnaté olistění keřův i stromův bývá dokonáno, zvěstuje (1. května) 

 rozkvětání trnu blížící se dobu, za kterou naše ovocné stromy pokrývají se květem jako padlým 

 sněhem. Jeho skvělá bělost, odrážející se od zelené trávy, z niž kvetoucí stromy a keře vynikají, 

 příjemné našemu oka lahodí. 



Záhy po meruni a broskvi vykvétá nejprve (3. května) vi.šen , pak následuje hruška 

 (6. května), švestka (7. května), střemcha s visutými hrozny, až pak (12. května) naše jabloií svým 



